Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Тъй като последните английски и френски войници бяха
Евакуиран от плажовете на Дюнкърк през юни
1940 г.
в първите стадии на Втората световна война.
Скоро след това нацистките сили на Хитлер навлязоха в Париж.
Франция попадна под немска окупация.
За немската Фюрера, Обединеното кралство, се разделиха
отконтинентална Европа само от тесен английски.
каналът стана следващата му цел.
Въпреки поражението при Дюнкерк, чудото
Спасяването на хиляди съюзнически войници разкри решаваща истина.
Хитлер не беше толкова непобеден, колкото изглеждаше.
Когато започна битката при Англия, един немец
Победата далеч не беше сигурна, въпреки видимото превъзходство на Луфтвафе.
смелите пилоти на Роял Еър Форс.
RAF защитиха островната си страна с непоколебима решимост.
Но точно както изглеждаха приливите на войната,
Съсредоточен върху Англия, Хитлер направи неочакван ход.
Когато обърнал внимание на изток, той направил изненада.
Нападение над съветския съюз, накърняване на нон-стопаните.
Агресивен пакт, който беше сключил с Джоузеф Сталин в началото на войната.
През необятните, замръзни равнини на Русия,
Немската армия бързо разбра, че бързата победа е
Много по-неуловими, отколкото се очакваше.
Междувременно, през декември 1941 г., партньорът на Хитлер, Япония,
бомбардировката на Пърл Харбър.
Този агресивен акт довлече САЩ.
вконфликта, превръщайки войната в наистина глобална битка до 1942 г.
Когато светът се спусна в хаос, той се превръщаше в хаос.
Ясно е, че Хитлер сериозно е подценил силата.
итърпението на враговете му.
С Америка, съветския съюз и Великобритания.
Сега единни срещу него, съюзниците бяха готови да ударят.
От обгорелите пустини на Северна Африка до
гъстите джунгли на далечния изток, където и да е.
Хитлер и неговата ос на зло искаха да го убият.
потисничество, съюзниците бяха готови да се изправя срещу тях.
През 1940 г. хората от заето време в Европа били принудени да се прекланят пред железния Юмрук на Европа.
Нацисткото управление.
Безжалостна полиция бързо следваше зад нашествениците.
Частният транспорт е забранен, независими вестници също.
закрита или превърната в прогермска пропаганда.
Отдушниците и цялото население живееха под непрестанната сянка на страх.
Най-ужасното е, че еврейките са изчезнали от домовете си за една нощ.
Много, като семейството на младата жена Ан.
Франк в Амстердам, беше принуден да се покрие.
В цяла Европа започна да се появяват концентрационни лагери.
В началото се използва за затвори на политическите противници на Хитлер в
В началото на 1930 г. тези лагери се превърнаха в центъра на неописуем ужас.
Визията на Хитлер за арийски господар изискваше състезание
изтреблението на всеки, когото е смятал за нежелателен.
Юдеите, комунистите, хомосексуалистите, хората с увреждания и етническите малцинства.
бяха систематично хванати, хвърляни в затвора и убити.
Нацистите затягаха хватката си по заетите територии.
Правителствата в цяла Европа бяха под Нацистки контрол.
Прогермските лидери бяха в позиция
сила, която не е по-непочтена от Анри Петен.
Франция, която е водила правителството на Виши под немско влияние.
Но сред ужаса и потисничеството остана надежда.
Неуспешността на Хитлер да завоюва Англия и
показаната по време на Блиц подкрепи решението на проблема.
британците се съпротивляват на Нацистката тирания.
До 1941 г. Англия е преживяла най-лошо от всичко.
Нападенията на Луфтвафе и започна да се бори.
Разбърканите речи на министър-председателя Уинстън Чърчил отекваха
Континентът чрез Би Би Си разпространява духа си.
на съпротивление със символа на V за
"Победа", придружена от иконите на Петата симфония на Бетовен.
В цяла Европа хората приспаха победата.
Ритъм в дефиниция на техните грабители.
В Лондон заточени политици и военни лидери
да организира и вдъхновят своите народи отдалеч.
Сред тях бил генерал Чарлз де Гол, който
Излъчване на съобщения до френския народ, като ги подканя
да се борим за надежда и да се борим срещу нацистката окупация.
Въпреки, че съпротивителните движение бяха още в най-ранната си възраст,
и е малко вероятно да изтласкат нацистите на своите.
Хитлер е бил на път да направи катастрофална стратегическа грешка.
Заслепен от ненавистта си към комунизма, Хитлер започна
Операция Барбароса на 22-ри юни 1941 г.
обширна армия по Източния фронт, за да се изправи срещу страховитата Червена армия на Сталин.
Осигурили са съюзи с Унгария, Румъния и България.
милиони немски войници тръгнаха на съветска земя.
Нашествието разпали най-голямата битка на земята.
история, а в първите месеци немската армия
направи бърза победа, хвана ключови градове като Минск.
Киев и Одеса се насочват към Москва.
Въпреки, че нацистките генерали планираха следващите си ходове,
събития, които се случват от другата страна.
света драматично ще промени баланса на властта.
До тогава в войната на Хитлер.
В Тихоокеанския океан. между Япония се разгорещило напрежение.
и САЩ, което води до Американско петролно ембарго.
В отговор Япония набеляза съюзническите територии за своите ресурси.
Япония се подготвя да премести силите си на юг.
Сталин успя да преразпредели войската си.
границата с японците, заети в Североизточен Китай.
Елитските сибирски дивизии се изляха в Москва и спреха немскотостъпление.
До 5 декември 1941 г. немската офанзива
Москва беше изоставена, а съветските революционери предприеха ожесточена контраатака.
Междувременно японците тихо се събираха в Пасифика.
На 7-ми декември 1941 г. промениха пътя на историята.
В ранните утринни часове, японци.
самолет спуснал се над Пърл Харбър, покосил тихоокеанския флот на САЩ.
Боен кораб е взривен, летища са унищожени и над 2.
000 американски живота са изчезнали само за 90 години.
минути, когато небето е пълно с дим и огън.
Нападението не свърши там.
Японската армия е извършила нападение из съюзническите територии в Пасифика.
На следващия ден, на 8 декември, президентът Франклин Д.
Рузвелт обяви война на Япония.
САЩ дълго се придържат към един изолационист
Позиция, която сега била напълно ангажирана с глобалния конфликт.
Не само, че американците бяха готови да се изправят срещу тях.
Япония, но също така се съсредоточиха върху Адолф Хитлер и Нацистката Германия.
Немската нация сега се изправи пред далечен противник.
по-велик от всичко, което Хитлер или неговите подкрепи са очаквали.
След като подписа Тристранния пакт с Япония и Япония.
Миналата година Хитлер е бил длъжен да сключи договора.
САЩ с огромните си ресурси.
Огромно население, готово за война, представи голямо предизвикателство.
И все пак, от щаба на Вълчата мина в източен.
Европа, Хитлер продължава да тържествува.
Когато Япония е заключена в конфликт с Америка, той
Вярвал, че победата е в ръцете му.
На 11 ноември 1941 г.
малко са изненадани, че е обявил война на САЩ.
Това беше точно отговорът на президента Франклин Д.
Рузвелт бил очакван и до известна степен добре дошъл.
Указът на Хитлер дава извинението, от което се нуждае Рузвелт.
изпрати американски войници в европейския театър
война, която предлага решаваща подкрепа на Уинстън Чърчил и
британците в тяхната битка срещу Третия Райх.
Рузвелт и Чърчил изковаха голяма връзка.
от както Чърчил пое поста през 1940 г., но от друга страна,
като влезе във войната срещу Хитлер, Рузвелт се намери
съюзник с неочакван партньор, съветския диктатор Джоузеф Сталин.
Този съюз беше необикновен, като се има предвид яката политика,
Разлики между Рузвелт и Сталин.
Докато Рузвелт се доверил
съветите, Чърчил, остана внимателен и готов да се възползва от тях.
съветска сила, но винаги предпазлива от намеренията на Сталин.
С напредването на войната към своя край, напреженията
Между Съединените щати и Съветския съюз щеше да започне да излиза на повърхността.
Но за момента заедно с бойната сила на войната.
т.нар. Голямата Тримана, сбъдна мечтата на Хитлер.
Завоеванието става все по-непостижимо.
На руския фронт, когато се разяряваха битки
Москва и приливът се обърнаха срещу Германия, Хитлер.
Решенията стават все по-непостоянни.
Като отказа да приеме поражението, той се обяви за командир
начело на немската армия, като пое пълен контрол над военната стратегия.
Заповяда да няма отстъпление.
от Москва или по-широкия източен фронт.
Този инат разочаровал генералите си, които започвали да работят за тях.
губи вярата си в водачеството на фюрера, защото ситуацията се е влошила.
Докато съветците бяха твърди на изток,
Япония прави бързи промени в Пасифика.
Японската армия беше завзела няколко територии, богати на ресурси.
Гуам, Филипините, Малая, Хонгконг и Сингапур се спуснаха бързо.
японските сили се изтласкаха толкова на юг, колкото и те.
Соломоновите острови заплашват австралийската територия.
Убедени в моментите си, набелязаха целта си.
на малкия, но стратегически атол на Мидуей.
Въпреки това, битката при Мидуей през юни 1942 г.
означава повратна точка.
След шестмесечия непокосени победи Япония страдаше
Опустошителна загуба, принуждавайки ги да се отбраняват.
Докато американски сили се втурнаха към Пасифика,
САЩ са готови за първата голяма офанзива.
Битката при Гуадалканал на Соломоновите острови.
За много американски военнослужещи. Ужасите на джунглата.
Войната беше грубо събуждане.
Гъстите, заразени с болести гори на Гуаделканал, които бяха представили
брутални предизвикателства. Битките бяха ожесточени и непрощателни.
В същото време на 300 км на запад, австралийски войници,
Изправени пред собствената си мъчителна битка.
Генерал Дъглас Макартър беше мобилизирал австралийски войници.
Защити жизнената крепост на Пристанище Моресби в Папуа Нова Гвинея.
Страхуваше се, че ако пристанището падне, ще падне на север.
Австралия би била уязвима от нашествие.
японците преди това се опитаха да хванат пристанище
moresby през май 1942 г., но бяха отпратени в битката при Коралско море.
Този път, вместо да има нападение над мореплавател,
Японските командири решиха нашествието на земята, като изпратиха
Имперски войници над коварната планина на Оуен Стенли.
Отзоваха се австралийски и американски сили, които се впуснаха в една
от най-тежките кампании на войната по пътя Кокода.
Блъскайки се през непрощаващи джунгли и издигащи се хребета.
Войниците се изправяха пред екстремни условия.
По времето, когато са готови следата,
Оцелелите бяха толкова изтощени, че почти не можаха да продължават боя.
През това време на източен връх в Милн бей.
на Нова Гвинея, съюзниците се изправиха пред още едно японско нападение.
Подкрепленията се наводниха в тихоокеанския театър.
пред войната привличаше вниманието.
Безплодните земи на Северна Африка.
В подземията под Уайтхал, Уинстън,
Чърчил е наблюдавал събития в Африка с голяма загриженост.
Прочутият нацист-командир Ервин Ромел, известен като
Пустинната Фокс беше хванала ТоБрук. Критичен.
пристанище в Либия от съюзническите сили.
ТоБрук беше ключов
Кампанията на Северна Африка и нейната близост до Египет
е заплаха за Суецкият канал.
живот за английските пътища за доставки и контрол над Средния изток.
Спадът на Британския Сингапур в Сингапур.
японци през февруари, заедно с унизителна загуба.
в Северна Африка, остави Чърчил много загрижен за
бъдещето на Британската империя и свободния свят.
Страхуваше се, че Кайро ще е следващата цел.
Решен да обърне приливът, изпрати генерала
Бернард Монгомъри в Северна Африка, за да ревиталира.
Осма армия и се подгответе за контра-офанзива.
В същото време Чърчил е поискал подкрепа от съюзниците си.
Той настояваше за голям англо-американец.
приземяване в Северна Африка, но той знаеше, че
че Сталин иска втори фронт.
срещу Германия от средата на 1941 г., докато Рузвелт е бил
Нямам търпение да ударя заето в Европа.
През август 1942 г. Чърчил отива в Москва
лице в лице се срещнете със Сталин и обяснявате неговата стратегия.
Ако съюзниците могат, както го каза,
до края на годината, в която се намира Северна Африка,
Така нареченият мек подтик на Хитлер би бил разкрит.
Това ще проправи пътя за нашествие.
от Италия и Чърчил уверил Сталин, че ще има кацане във Франция.
Сталин, въпреки скептичността, се съгласи.
Той обеща, че съветските сили ще се провалят.
срещу армията на Хитлер през зимата.
И въпреки, че Чърчил отлетя у дома, немецът
Напредъкът към Сталинград е достигнал критическа точка.
Над милион войници от Оста бяха само 50.
На мили от града, но това не беше просто битка.
Сталинград имаше символична и стратегическа значение.
Хитлер, погълнат от ненавистта си към руснаците,
видя превземането му като лична победа.
За Сталин това беше също толкова важно.
Позициониран на р. Волга, Сталинград бил един от тях.
Ключов транспортен хъб, който свързва Каспийско море със Северна Русия.
Ако падне, немците ще имат.
Директен път до богатия на петрол Кавказ,
от жизнените доставки на гориво за съветската война.
Докато Чърчил и Рузвелт приключиха плановете си за Севера,
Африка, Сталин, готов за отчаяна защита.
Цивилните, включително жените и децата, бяха принуждавани
копаят окопи и укрепления, докато Сталин обяви, че никой няма да избяга.
Страхуваше се, че от отстъплението ще деморализира войниците си.
На 23-ти август 1942 г. Луфтвафе отприщи един от тях.
Опустошителна военновъздушна атака над града.
Хиляди загинали в бурята, когато цели квартали били превърнати в развалини.
Въпреки че съветските военновъздушни сили превъзхождат немците,
Луфтвафе властвал над небето, безмилостно бомбардирал Сталинград със седмици.
До 13-ти септември генерал Фридрих Паулус и
Немската шеста армия е извършила наземно нападение.
началото на една от най-бруталните битки във войната.
В разгара на боя, Самата Сталинград се превръща в един от най-добрите приятели на света.
полезрението, войниците, занимаващи се с диваци, на улицата.
улицата, ръкопашна битка сред развалините.
Цивилните се биеха редом с Червената армия, готови да защитят града си.
До средата на септември немците хванаха 90.
% от Сталинград, разединявайки съветските сили на две.
изолирани джобове по Волга.
Хитлер бил на ръба на дълготърпената победа.
Но с настъпването на руската зима приливът започна да се обръща.
Горчив вятър замрази Волга и мъгла.
осакатило способността на Луфтвафе да достави немска войска на земята.
Докато Хитлер чакаше по-добро време в своя
Украинската щабквартира, неговите сили в Африка страдаха от подобно обръщане.
8-ма армия на Монгомъри беше в плитчивата пустиня.
връщайки силите на Ромел в Ел Аламейн.
Хитлер е наредил на войската си да стане.
бий се до смърт, но Ромел не иска да се бори до смърт.
Жертвал без нужда хората си, взел решението да се оттегли.
Войските на Ромел се оттеглиха в Тунис, а за Чърчил,
това беше решителна победа.
Размишлявайки върху момента, той известено пише, преди Аламейн, че нямахме победа.
След това нямахме загуби.
Решени да се възползват от този успех, съюзниците
притискайки напред с дълго планираната инвазия в Северна Африка.
Под грижливото командване на американски генерал Дуайт Д.
Ейзенхауер, планът беше да завземем
и летища в Мароко и Алжир.
едновременно нападение над Казабланка, Оран и Алджирс преди
на път за Тунис.
Операцията беше с кодово име "Операция Торч".
С Франция, която все още властва в Северна Африка,
Съюзниците се надяват на сътрудничество от Виши Франция.
Въпреки това, Рузвелт се страхувал от британското участие в
Първоначалното нашествие, страхувайки се, че ще има отново напрежение.
Само две години по-рано, след падането.
Франция, Чърчил е наредил да се разрушат.
Френската флота в Оран, за да не падне в немски ръце.
В резултат на това горчивината между двете страни все още била непретенциозна.
За да се справи с тази крехка ситуация, Рузвелт решава, че
Британските сили ще забавят участието си от страна на
седмица, давайки време на американците да преговарят с командирите на Виши.
Рузвелт се стремеше да отстрани Чарлз де Гол, представяйки
Генерал Анри Жиро като алтернативен водач на френските сили.
Жиро, въпреки че се съюзи с Виши, отказа да го направи.
да си сътрудничи с нацистите и две години да стане военнопленник.
Докато Рузвелт се обърнал към маршал Петен,
главатар на Виши Франция, през октомври, той също
изпрати генерал Марк Кларк, най-малкия тризвеец в Америка,
Генерале, на тайна мисия.
Уцелен в Алжир с подводница, с която се запознал Кларк.
Офицери от Виши в Чърчил се опитват да защитят своите
сътрудничество преди нашествието.
Залозите бяха високи.
Френските сили в района са много повече от тях.
заедно английски и американски войници.
Преговорите на Кларк напреднаха със старши френски командири.
се съгласи да работи с Жиро.
Но планът на Рузвелт бил пред неочаквано усложнение.
Адмирал Франсоа Дарлан, втори офицер с най-високо място
във Виши Франция е бил в Алджир по време на кацанията.
Нещо повече, Петен напълно бил отказалжането на Рузвелт за подкрепа.
Въпреки неяснотата, операцията продължи.
Нашествието е насрочено за 8-ми ноември 1942 г.
Западна военноморска ударна група, която се състои от 102 кораба,
и над 24 000 американски войници под офанзива.
заповед на озверелия генерал Джордж С.
Петен, отплавай през коварната подводница, заразна в Атлантическия океан.
Войските на Петен набелязаха Казабланка, докато централната сила
от 18500 американски войници са на път за Оран.
В същото време източен отдел, който се състоеше от британци,
и американски войници под името генерал-лейтенант Чарлз Райдър,
Готови за приземяване в Алджирс.
Като най-голямата амфибия след войната
започна операция Торч, която щеше да промени пътя на конфликта.
След успешното приземяване, британския генерал Кенет Андерсън
пое командването, докато американският пилот Джими
Дулитъл наблюдаваше въздушните операции на Петен.
Дни след победата на Монгомъри при Ел Аламеин
В нощта на нашествието Жиро беше
взети с подводници в щаба на Ейзенхауер в Гибралтар.
заровени дълбоко в базата на скала.
С впечатлението, че той ще води
нашествието, Жиро моментално се обърка като Ейзенхауер.
чрез тълкувател, излагайки истинската природа на мисията.
В крайна сметка Жиро пое по-пасивната роля, подготвяйки се.
да се намеси по-късно като администратор на Франция.
В първите часове на 8-ми ноември, Allyed
Корабите се приближават до Африканското крайбрежие, но операцията далеч не е безполезна.
Преврат за сваляне на командира на Про-Виши
в Казабланка се провали, напускайки френските защити напълно
Готови за силите на Петен.
Американските войници и унищожители бяха под силен огън.
но въпреки съпротивата, хората на Петен оковаха хората на Петен.
на брега и след два дни американски войници влизат в Казабланка.
В същото време централната ударна сила срещаше затруднения при кацането.
близо до Оран заради плитки води.
Но след щетите по приземяването и приземяването...
Кратка схватка с френски защити, съюзнически части.
изтласкани вътре в пустинята.
За разлика от това, Алджир видя по-успешна победа.
с някои френски генерали, дори приветстващи нашествениците.
С бърза победа в Казабланка, Оран и
Алджирс, Ейзенхауер се появи като много способен военнорък.
Въпреки тези победи, оставаше политическо напрежение.
Навлизайки в Алджир, съюзниците разбраха, че адмиралът
Дарлан, абитуриентката Виши, беше в града на частно посещение.
Като разпозна възможност, Ейзенхауер започна преговори с Дарлан.
Ако е на страната на съюзниците, той продължава да командва.
Този ход разпали позора пред свободните френски подкрепители.
особено Чарлз деГол, който бил разяден.
идеята да се запази Виши.
неговата потисническа политика и концентрационни лагери.
Хитлер и мусолини са били също толкова бесни, когато са били
научи за предателството на Дарлан, което доведе до незабавна окупация.
от Виши Франция.
В същото време в Северна Африка Ромел разбра заплаха,
позирани от напредването на американски сили, които могат да хванат в капан
между Осмата армия на Монгомъри и новия съюзнически фронт.
В отговор, Хитлер изпрати хиляди войници.
Тигрите да подсилят позициите на осите.
Неувереността в Тунис позволи на германските батальони да наводнят
по въздуха и морето.
Самолетите от италианските бази бомбардираха напредващите съюзници.
докато началото на проливните през декември заваляха дъждовни дъждове,
Теренът е в кално клада, което забавя техния прогрес.
До Коледна вечер друго неочаквано мероприятие
политическият хаос в Алджир.
Един млад френски студент, разгневен от Нациста,
Окупация на Париж и поддръжник на парижаните.
Безплатен френски, убил Дарлан в щаба си.
Убиеца бързо е убит, но малко скърбят за мъртвия командир на Виши.
След като Дарлан си отиде, Жиро най-накрая пое отговорност, но веднага пое отговорност.
Причинен е по-нататъшен разногласие, като е затворил лидери на алжирската съпротива.
На конференцията "Казабланка" през месец януарски напрегнатия се наби в главата.
Де Гол, отначало отказал да присъства, бил принуден да присъства.
от Чърчил, за да помогне под заплаха.
Жиро е официално признат за водач на свободните френски.
Събранието им беше напрегнато и неудобно, но в крайна сметка...
Те се съгласиха да командват заедно с Жиро да наблюдава военни операции.
Въпреки, че отначало Жиро поддържаше политика на Виши, той постепенно
изместиха се към съюзническата кауза, като в крайна сметка пуснаха пленниците.
от концентрационните лагери.
Въпреки това, продължаващата нестабилност сред френското водачество
би допринесло за евентуалната загуба на техните приятели.
Северноафриканска империя, подготвяща сцената на алжирската съпротива в бъдеще.
Докато генерал Андерсън се притегляше напред през коварните
кал към силите на Ромел, случиха се в Сталинград.
Това е ужасен завой за немците.
След като Волга замръзна, съветската линия за доставки остана.
незасегнат и маршал Жуков обгради града с
страховита сила от един милион войници.
Немската шеста армия се оказа в капан.
малко храна, гориво или лекарства.
Докато хиляди се поддаваха на заколение, недохранване и болести,
руснаците предложиха възможност на генерал Фридрих Паулус.
да се предаде на 8-ми януари 1943 г.
Въпреки това, Хитлер издигна Паулус във фелдмаршал, за да го направи
Ясно е, че е очаквал да се бори до последния.
Разбирайки, че командирът им е избрал лична чест,
Заради оцеляването си немската войска продължаваше да понася пагубни загуби.
Когато съветските сили връщат повече територия, друга се предала.
Предложиха ни, но Хитлер отново отказа.
За разлика от Ромел, който приоритизираше благосъстоянието на своите.
Хора, Паулус се чувстваше обвързан със заповед на Хитлер, дори когато битката стана безнадеждна.
съветските сили най-накрая смазаха последните следи от тях.
Немската съпротива, а на 2 февруари над 90 г.
000 оцелели се предали.
Това са всички, които са останали от първите 220 000 души от шестата армия.
Много от тях бяха загинали в битка, от глад или от самоубийци.
От заловените войници, само 5000 ще бъдат заловени.
Преживяха ужасните условия на съветския плен, за да видят своята родина отново.
Безсмислена загуба на мъжете от Сталинград.
и безвъзвратно доведен до смърт, разтърси нашите.
Хора, четете показания от Бялата роза.
студентска група на съпротивляващи се срещу Нацистки режим.
Поражението в Сталинград ознаменува решаващ завой.
място във войната, което прави огромен психологически удар на немския дух.
Тъй като съпротивляването срещу Хитлер се задълбочило, неговите физически и физически.
Психиатричното здраве се е влошило.
Някои историци говорят, че е показал първите знаци.
от болестта на Parkinson, видимо с унизителния му почерк.
и влошена реч.
Тази растяща крехка сила накара Фюрера да се оттегли.
по-далеч от публичността, докато някога неудържимият му
военната машина започна да се разпада.
Докато Хитлер отказа да приеме поражението при
Сталинград, съпротивляването на немската окупация растеше из цяла Европа.
Един от генералите му беше убит.
Прага, югославските партизани бяха единни по времето на Тито.
съпротивителните движения във Франция се сливат в де де
Безплатните френски сили на гол.
В същото време японците също чувстваха напрежение от войната.
На 9 февруари 1943 г., след месеци на бруталност.
Войските на САЩ поеха победата в Гуаделканал, като нанасяха загуби.
Тежък брой жертви за Япония.
Само два месеца по-късно съюзниците раздадоха друга сделка.
удар, поваляйки адмирал Ямамото, директорът зад Пърл Харбър.
самолетът му е паднал над Соломон.
Островите се разбиха в джунглата долу.
Докато имперската армия губи земята, генерал Дъглас
Макартър и адмирал Честър Нимиц нападнаха целия свят.
Пасификът се приближава към Япония.
И все пак, всеки войник, освободен от дълга си,
Императорът, боя далеч не е свършил.
В Северна Африка Патън се изправи пред първата си битка
срещу немската армия, страдайки от големи жертви.
Скоро от САЩ войниците му нямаха достатъчно хора.
опит с хората на Монгомъри, но след като се присъединиха
силите, напредъкът беше бърз.
Последният удар за Тунис започна на 19 г.
Ейприл и до 7 май Тунис беше иззет от контрол над Хитлер.
Само шест дни по-късно, последната Съпротива на Оста.
в Африка се разпада с една четвърт.
милиона немци и италиански войници са заловени.
Айзенхауер чества заедно с Жиро тържествата на войската.
по улиците, знаех, че боя далеч не е свършил.
На Конференцията "Казабланка", следвайки успеха на
Операция Торч, съюзниците се съгласиха, че следващата им цел ще е Сицилия.
Залавянето на острова би им дало вода и вода.
надмощие над въздуха в Средиземно море
на режима на мусолини.
До лято 1943 г. Италия се бореше.
Поражението в Тунис беше пагубно.
Италианските войници се колебаят на Източния фронт.
У дома съюзническите бомбардировки бяха безмилостни, храната - непреклонни.
оскъдни и стачки изригнаха на север.
Със заводи, които се смачкват до застой и хора.
доверете се на фашистката пропаганда, която увяхва, мусолини разбра, че неговата.
съюзът с Хитлер не е донасял на Италия нито слава, нито победа.
Съюзниците започват нападение, като се целят в тях.
малък, но стратегически важен остров Пантелерия.
Разруши Британските морски и въздушни пътища в Средиземно море.
През май и юни съюзническите бомбардировачи пуснаха още
повече от 6 000 тона взривни вещества, които забавят защитата.
На 10ти юни италианските сили бяха завзети от
Безмилостно нападение, предадено без наземно нашествие.
За първи път в историята такъв подвиг беше постигнат.
След като островът е осигурен, Ейзенхауер е обърнал внимание
на сицилианската инвазия.
За да подмамят немците, съюзниците организираха сложна измама.
Подхвърлили са фалшиви планове за инвазия на труп.
облечен като британец, който отплува на испанския бряг.
Нацистките генерали се хванаха на лъжата, отклонявайки защитите.
в Сардиния, вместо в Сицилия.
На 9 юли започна операцията "Хюски".
Свирепите ветрове направиха приземяването опасно, като много самолети отлетяха от пътя.
Внезапната буря в съюзническите води
услуга, да хванем врага непочтено.
На първия ден Сиракуза падна.
След две седмици съюзниците навлязоха в Палермо.
Италианските цивилни до голяма степен посрещнаха нашествениците с надежда
край на страданието им.
До средата на юли 8-ма армия на Монгомъри беше заела мястото си.
Катания, на север към планината Етна.
Патън напредна от запад и побесня, когато тръгна на запад.
Войските на Монгомъри са прекъснали маршрута му.
Решени да се свържат първо с Месина, Патън закарал своя
Войниците се трудят, виждайки нашествието като съревнование.
между британци и американски сили.
Накрая Патън спечели съревнованието и влезе в него.
Месина няколко часа преди последните сили на Оста да избягат в частна Италия.
Есента на Сицилия имаше дълбок ефект.
Италианите знаят, че страната им е следваща.
При удар мусолини бил повален и затворен.
докато примирие беше тайно договорено със съюзниците.
бомбардировките над Италия са прекратени, предлагайки на цивилните
Кратка почивка, но Хитлер не беше готов да изостави съюзника си.
Бясна от предателството на Италия, той поръчал войска от
Източният фронт за укрепване на страната.
"Луфтвафе" са набелязали италиански кораби, които бягат към Малта.
докато немските войници отиваха в Рим.
В драматична операция мусолини беше освободен от
в плен и внедрен като водач на един от тях.
Немско контролиран марионетка на север.
Въпреки тези усложнения, съюзниците продължиха напред.
планира да завземе частна Италия.
Рузвелт, готов да започне кампания във Франция,
Разколебах се, но бързия успех в Сицилия го убеди да продължи.
Мисията с кодово име "Операция Бейтаун" беше водена от:
Монгомъри, чиито войници се събраха в Месина, се запъти към
прекосяват тесен проток на Месина до Калабрия.
крака на италианския ботуш.
На 3 септември първите съюзнически войски се разтовариха
без да се противопоставяме, Ромел се преназначи в Северна Италия.
Генерал Кеселринг командва немската армия на юг.
Напреженията настръхнаха.
Междувременно британци и американски сили се събраха на север.
Африка, готова за малко, по-голямо нашествие.
Салерно, 35 мили на юг от Неапол.
На 9-ти септември главната ударна сила доведе
от генерал Марк Кларк, приземен под прикритието.
на мрака, подготвяйки сцената за мъчителна битка пред нас.
Нашествието над италианския континент започна.
Плажовете на Салерно избухнаха в хаос, когато съюзниците бяха под тежък огън.
Немската артилерия се спуснала над десантчиците.
И ожесточени контраатаки превърнаха брега на морето в брутално бойно поле.
Но докато съюзниците се бориха отчаяно да задържат
тяхната позиция, съпротивата срещу немците също бяха
растящи в самата Италия.
В Неапол спонтанно въстание видяло обикновените граждани
да излизат на улицата, готови да прогонят потисниците си.
В продължение на три дни хората от Неапол се биеха
срещу окупационните сили, които се изправят пред жестоки репресии като
Германците се опитаха да смазат непочтеността си.
И въпреки това, те успяха.
Когато Съюзниците най-накрая навлезли в древния град,
Намерили са място на гибел.
В обгорената земя, Кеселринг беше поръчал
Унищожаването на цялата инфраструктура.
Мостикът е взривен, жп линиите са скъсани.
пристанище в развалини, води, пълни с корабокрушения.
Дори водата и доставките на вода в Неапол са били
заличава хората си с отчаяна нужда от помощ.
На чест на съюзниците, въпреки че бяха упорити.
Немски въздушни набези, пристанището беше открито отново вътре.
Една седмица, въпреки че възстановяването на града би отнело много повече време.
С близо 800 000 неаполитанци, които сега зависят от
Съюзническата подкрепа, войниците работиха неуморно заедно с цивилните.
възстановете реда.
Но нямаше време за почивка и веднага след като Неапол е в безопасност, войниците са в безопасност.
на север.
До средата на октомври.
притегляни по реките Волтурно и Тригно.
Сам по себе си Волверно е била голяма природна бариера.
разтеглят се до 200 метра.
с наводнени води на дълбини от 15 метра.
Съюзниците се борили през проливния дъжд и ожесточен дъжд.
вятър, който отчаяно се опитва да построи понтонови мостове, докато е под вражески огън.
Прогресът беше мъчително бавен, а като безразсъден.
войникът каза, че във всяка река в тази луда страна
Изглежда се казва Волтурно.
Бързата победа, която съюзниците бяха постигнали
Сицилия сега изглежда далечен спомен.
с всеки изминал ден, борба за Италия.
стана изтощителна война на изтощение.
Мечтата за превземане на Рим се спусна още по-далеч.
Едномесечната битка, която да изтласка от
Volturno до линията на Бернхард разтягаше и двете.
Пета и Осма армия до техния предел.
През това време на Източния фронт, Сталин продължил
закарай немците на юг, за да донесат войната на вратата на балканите.
Уинстън Чърчил, въпреки че е доволен от напредъка,
Африка, Русия и Тихоокеанския басейн се разочароваха.
от западната ситуация в Италия.
И все пак, когато се разрази битка за континенталната част на страната,
Съюзническите лидери са готови за по-решителна конфронтация.
На 28-ми ноември 1943 г. Рузвелт, Сталин и Чърчил
се срещнаха в Техеран, готови да начертаят последната фаза на войната.
Сталин беше категоричен, че англо-американската инвазия
Франция беше ключът към победата.
Рузвелт беше готов да се обвърже, като накара Чърчил да се съгласи.
Несклонен да отвлича британските сили от Италия.
Чърчил твърди, че продължава да оказва натиск върху Рим, но не и върху него.
в крайна сметка той приема неизбежния.
Съюзниците се взират в Нормандия.
приземяване, обещаващо пълно нападение до пролетта на 1944 г.
Италия все още е заключена в озверели води.
Борба, Чърчил се закле да предаде всички свободни сили.
във Франция, когато Рим падна.
Но битката за Италия продължи.
ресурси и жертви, които се издигат, докато Съюзниците се спускат на север.
До декември Айзенхауер беше отзован от италианския.
Призована е в Америка за кратко семейно посещение.
В Масачузетс получи новини за следващата си задача.
Той нямаше да се върне в Италия.
Вместо това той трябваше да играе тази роля.
на Върховния съюзнически командир в Европа, натоварен с
води най-амбициозната инвазия на войната.
Съдбата на конфликта падна на плещите му и той не беше единственият.
водачът да си върви.
Два дни след Коледа, Монгомъри също беше
отзован във Великобритания, нарежда да започне подготовка за ден Д.
С настъпването на новата година от 1944 г., нови победи разпалиха съюзническата кауза.
Обсадата на Ленинград най-накрая беше прекъсната.
на целия континент, от Крим до Италия, немец,
Войските се предали.
Някога непоклатимата хватка на Третия Райх се колебаеше.
Тогава, на 5ти юли, Чърчил имаше момента, в който
Докато чакали да дойдат, съюзниците навлезли в Рим.
Вечният град, някога сърцето на един
Империя, стана свидетел на падането на друга.
Мнозинството на улицата се разцепи, когато нацистката окупация се срина.
Пътят към победата най-накрая се отваряше.
И точно през Ламанша, най-голямото нашествие.
в историята беше на път да започне.
Британски, американски и федерални сили се бяха събрали.
стотиците им хиляди, готови да щурмуват плажовете на Нормандия.
Когато Съюзниците направиха първите си стъпки в
Рим, Франция била на ръба на свободата.
Последната битка за Европа започна.