Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
"Оршестралната музика"
В средата на 18-ти век
Ситуацията в Европа беше хаотична и нестабилна.
В отговор, Австрия и Франция имат за цел да заздравят съюза си.
С дълготрайно обещание между двете страни.
Това означаваше брак между френския Дофин Луи.
И австрийската имперска принцеса Мария Антоанета.
През май 1770 г.
Когато позлатен треньор, който носи младата невеста,
Прекосих френската граница.
Не, не, не, не, не.
Свири музика.
Не, не, не, не, не, не.
Значи това е Франция!
Такава красива страна, пълна с толкова много усмихнати лица.
Не, не, не, не, не.
Принцеса Мария Антоанета,
Сега, когато ти си допфина във Франция, това е твоята страна.
Земята, хората й и цялото й богатство ви принадлежат от днес нататък.
Не, не, не, не, не, не.
Боже, виж там!
Роял Гвардията е зашеметяваща както винаги.
(музиката спира)
- Мери Антоанета издихание -
- Принцесо!
Графиня де Ноалес, знаете ли кой е това?
Това трябва да е Оскар Франсоа Джаржайес.
Какви красиви млади мъже има във Франция с такава грандиозна облекло!
Страхувам се, че не знаете.
Но Оскар е жена, принцесо.
Тя е най-младата дъщеря на генерал Джаржайес.
Въпреки, че е жена, тя е капитан на Роял Гвардия.
и лагера на майора.
Оскар Франсоа Джаржайес...
Не, не, не, не, не, не.
МАЙ 1770 КОПТИГНЕ
фанфари.
Ваше Величество краля, Ваше Височество дофина.
Нейно Височество Дофине е пристигнал.
Свири музика.
Ваше Величество, за мен е чест да се запознаем.
- Издихания.
Нищо не можеше да ме подготви за това колко си хубава!
Все едно е младата невеста.
е роден, за да разпространява радост из цяла Франция.
Не, не, не, не, не.
Младият мъж в жълтия е вашият съпруг.
дофан Луи, най-големия ми внук.
Това ли е съпругът, за когото говори мама?
За Бога, ела да целуниш булката по бузата.
(музика избледнява)
Ако красотата на твоята невяста е някакъв знак,
бъдещето на Франция ще свети като ярка светлина.
Защо сърцето ми беше още, когато ме целуна?
Защо не се разлюля?
Е, това беше бързо.
Не, не, не, не, не, не.
Най-младата дъщеря на известната австрийска императрица Мария Тереза.
Княз на Франция, Мария Антоанета.
Най-младата дъщеря на семейство Яржайес.
Пазейки френското семейство на краля,
Отгледана от баща си като син и наследник.
Оскар-Франсоа Ярджайес.
Сценарий ИРМИЯ
Тези красиви рози ще преживеят бурни времена.
Те се разцъфтяват и разцъфтяват по своя начин.
В сърцето на Франция, във Версай.
(музиката спира)
РЕЗЕРВАТА НА ВЕРАЛИИТЕ
Нека нашите души разцъфтят в любовта, толкова славна.
Винаги ще се борим за любовта.
Силен и горд.
И в лицето на съдбата.
Нека нашите души разцъфтят в любов.
Роузта на Версай.
Блясъкът в очите ти никога няма да избледнее.
Сърцата ни ще се вдигнат.
Мария Антоанета, когато се събудих,
Сега имах съдбата да я изпълня.
"По моя път."
Трябваше да нося тиарата, но все пак...
"Оскар"
Бътънс, толкова чист и бял, блестящ ярък.
Но знам, че един ден сърцето ми ще изкрещи
В светлината на слънцето, обляна в облаци,
От вятъра, който отърсва съмненията ни.
Тези моменти са като татуировка в очите ми за теб.
Моята жертва продължава завинаги.
Аз съм твое, ти си моето съкровище.
Ще намерим начин заедно.
Нека нашите души разцъфтят в любов.
Толкова славна.
Винаги ще се борим за любовта.
Силен и горд.
И в лицето на съдбата.
Нека нашите души разцъфтят в любов.
Роузта на Версай.
Блясъкът в очите ти никога няма да избледнее.
Сърцата ни ще се вдигнат.
Блясъкът на по-светлите дни, никога не угасва.
Гордея се с нашия начин на живот и смърт.
Розите без дъжд все още разцъфтяват.
Всичко, от което се нуждаят, е любов и свобода.
Преодолели сме критиките.
Борим се с оптимизма си.
След гнева на нашата любов...
Разстилане на семената на любовта всеки сезон
(музика избледнява)
Сумтене
Не, не, не, не, не, не.
- Оскар грухтене
(затръшване)
Браво, подобрена си, Андре.
Колкото и да се упражнявам, ти си най-добрата.
Превод и субтитри:
Най-накрая дойде времето.
Денят, който чакаше години.
Тогава бях само на 11.
Татко ми каза, че ще сервирам и пазя бъдещия Дауфин.
Принцесата Мария Антоанета.
Днес, когато видях за първи път принцеса Мария Антоанета,
Нейната грация и достойнство, те са били естествено за нея, както и за дишането.
Тя наистина е родена за кралица.
Сега го знам.
Мисията на живота ми е да пазя Нейно Височество
с всичко, което съм.
- Андре.
Да бъдеш мой помощник, ще ти е от полза.
като започнем с повече шансове да видим двореца.
Ще ми трябва помощ, готов ли си?
Да, разбира се.
Винаги ще бъда до теб, това никога не се е променяло и никога няма да се промени.
(музика избледнява)
Оскар, днес свърши добре работата си.
Да, татко.
Ти си нашата гордост и радост както за Ярджайес, така и за мен.
Благодаря, татко.
Андре, пак ли тренираше с мечове?
Бабо.
Защити я.
Лейди оскар може да е приятел и да ви препоръча специално отношение.
но никога не забравяй,
Носачи са, докато ние сме простолюдието и прислугата.
Да, все още съм напълно запозната с това.
Разбра ли?
Как бих могъл да забравя?
Мария Антоанета, всички блестят по всички земи.
Всички трябва да са в ръцете ми.
Животът ми е вълшебна мечта, която се сбъдна.
Желанията ми са милиони звезди в синьо небе.
Събирам хубави диаманти, рокли, бижута, всичко това е мое.
Шампанско, много шоколади, които искам да играя, да се забавлявам през цялото време.
Където и да отида, всички ме преследват.
Само една вълна и знам, че са дошли да видят мен.
Следвай пътя, защото традициите са стриктни.
Но всеки ден можем да свирим на чаено парти, танци и музика.
Колко прекрасен е животът на розите.
Всичко, което виждате сега, е мое.
Моето бъдеще е ясно и всичко ще е наред.
Да, всички ще ме последват, аз съм тяхната звезда.
Но нещо липсва дълбоко вътре в теб.
Всичко, което виждате сега, е мое.
Един живот, пълен с радост, без какво да се скрие.
Да, всички ще ме последват, аз съм тяхната звезда.
Но чувствам, че нещо не е наред.
Но никой не знае, че се чувствам така.
Или защо се крия зад лъжата.
От вътре има празнота, която не мога да отричам.
Но аз вярвам в себе си.
Мога да кажа кое е важно за сърцето ми.
Винаги ще бъда вярна на себе си.
И да живея живота си както си искам.
Всичко, което виждате сега, е мое.
Да, всички ще ме последват, аз съм тяхната звезда.
Моля се някой да прозре лъжата.
Тук съм сам и не знам защо.
(музика избледнява)
Три години брак бързо отминаха.
И все пак се чудя защо дофанът стои на такова далечно място?
Да бъде резервиран и внимателен, са черти на Нейно Височество.
Веднъж четох една книга.
Вярвах, когато казах, че жените ще се оженят за техния партньор.
само след като се влюбят.
Любов, която се рее като Икарус на брилянтни крилца.
Силна буря от копнеж, която удря като мълнии.
да те промени завинаги.
Това моят живот ли е?
Живеейки в отсъствието на тази любов.
с радост да ме изоставиш?
Радостта няма да ви избяга.
Това е чудесно задължение, което ще наследиш.
Ще станеш кралицата на Франция.
Ако мога, нито една жена не би могла да се надява на живот като вашия.
Знам.
Аз имам честта да защитавам принцеса Мария Антоанета.
Моето удоволствие и най-важното задължение.
Оскар...
Моменти като този ме правят сигурна.
Ако се беше родил мъж, щях да съм влюбен.
Не, не, не, не, не, не.
- Да.
Принцесо, моля ви, върнете се в покоите си!
Промъкването в Париж по средата на нощта ще доведе до катастрофа.
Моля те, сега се чувствам в капан.
Оскар въздиша
"Нещастна музика."
"Маскаре", "Маскаре парти"
"Маскаре", "Маскаре", "Маскаре", "Сънувайте"
Скрий се, скрий сърцето си, скрий истината или играй роля.
Намери си място, време е да започнеш да забравяш всичко.
Masquerade, Masquerade Privacy, Secrety
"Маскаре", "Маскаре", "Фантазия", "Ревност"
Срещаме се, минаваме и отдаваме чест на всички.
Шампанското те прави надут, но текат като любовна отрова.
Една нощ съревнование.
По правилата на рицарството.
Кой ще бъде жертва?
И кой ще бъде на лов?
За мен е удоволствие от двуличието.
И любов, и непочтеност.
Всички придворни, с пълна анонимност.
Забавна игра на поквара.
(женски кикотене)
Чудесно.
Мери Антоанета се кикоти
"Маскаре", "Маскаре", "Маскаре"...
Покажи на сърцето си истината, или играй роля.
Намери си място, време е да започнеш.
Не, не, не, не, не, не.
- Мери Антоанета...
Мария Антоанета издихание
(музиката спира)
Не, не, не, не, не.
Извинете, госпожице?
Извинете, може ли следващия танц?
Не, не, не, не, не, не.
Веднага кажете името си!
Когато ме попита за името на непознат,
Не е ли често срещано да се започне със своя?
Оскар Франсоа Джаржайес.
Помощник-капитанът и капитанът на дивизията на Роял Гвардейци.
Ханс Axel Von Fersen е моето име.
От Швеция, името ми е граф.
Фон Ферсен.
Ако наистина искаш разговор,
можете да дойдете в двореца на Версай и да поискате формална аудиенция.
Не, не, не, не, не, не.
Що се отнася до титлата, тя е дофина на Франция.
Принцеса Мария Антоанета.
Не, не, не, не, не, не.
Ами...
Сценарий ИРМИЯ
Ваше Височество.
Има млад шведски граф.
който се надява да получи аудиенция с вас, ако разрешите.
Не, не, не, не, не, не.
Много мило от ваша страна, граф фон Ферсен.
За мен е чест да ви видя отново.
(музика избледнява)
Не, не, не, не, не, не.
- Мери Антоанета вика -
Някой да помогне!
- Моля, дръж се здраво, принцесо!
Сценарий ИРМИЯ
Ха!
Мери Антоанета хленчи.
Ваше Височество, моля ви, затворете очи.
Моля те, помогни ми, Оскар!
Не, не, не, не, не, не.
"Оскар грухтеше"
Ваше Височество!
Оскар!
(музика избледнява)
Андре, нали?
Дофина беше ранен пред смъртна опасност.
заради коня, който доведе от конюшнята.
Наказанието за вашето престъпление ще бъде смърт!
Не, не, не, не, не.
Ваше Величество!
Какво е това?
"Нежна музика."
Това, което стана, беше нещастен случай, не е виновен Андре.
Повечето от вас са били свидетели на това, нали?
Не, не, не, не, не.
Ваше Величество, моля ви.
Щом Андре трябва да бъде осъден за това...
тогава като негов господар, моята отговорност е Андре.
Моля те, позволи на живота ми да изкупи вината си първи.
Тук и сега.
Не, не, не, не, не, не.
Оскар, ти...
- Андре не е виновен!
Ваше Величество, днес бях свидетел и видях всичко.
Моля те, премисли.
Ферсен...
Не си единственият, който може да умре за справедливостта.
Ами...
Тази ситуация е напълно неприемлива.
Ваше Величество!
Мария Антоанета.
Не, не, не, не, не, не.
Моля ви, Ваше Величество, аз съм виновен.
Егоистично настоявах да опитам езда.
Неопитността ми беше виновна, че изплаших бедния кон.
Андре, Оскар, фон Ферсен!
Моля ви, не мога да си помисля, че някой от вас ще умре заради мен.
Но не се страхувайте.
Негово Величество краля е добронамерен и мил.
Много добре.
Тъй като Франция настоява за това,
за този инцидент никой няма да е виновен.
Не, не, не, не, не, не.
Млади Андре, господарите като твоя са рядкост.
Да, сир.
Ферсен, благодаря ти.
Това е услуга, която няма да забравя скоро.
- Оскар!
Оскар! - Оскар!
(музика избледнява)
Боже мой!
сте получил ужасна синина от падането.
Имам специално примамено петличе, което ще ти донеса.
Благодаря.
О, да!
Андре!
Ще вземете граф фон Ферсен и ще чакате пред стаята.
- Да, защо?
Да не би да казваш, че Франция не може да покаже телата си на други мъже?
Спутьори.
Как смеете да говорите така на моята дама?
Андре!
Искаш да кажеш, че е бил жена?
Да, така е.
Има смисъл...
Тази крехка структура, въздухът на крехкостта.
Но тогава...
Ненадеждна реч.
Ето това е мъж.
"Нежна музика."
Оскар.
Ти ме спаси.
Да поемаш риск с живота си.
Един ден...
Ще имам ли шанс да дам живота си за твоя?
Беше април 1774 г.
Ненадейно Луи XV се разболя.
Ужасна болест, която се нарича едра шарка.
Един месец по-късно
Кралят е мъртъв!
- [въздишките]
Да живее краля, Негово Величество Луи XVI!
(и двете издихания)
Поздравления и на двама ви.
Ваше Величество, от този момент нататък вие сте Нейно Величество, кралицата на Франция.
Не, не, не, не, не.
(и двамата плачат)
Да живее техните Величия краля и кралицата!
Да живее...
Луис XVI и Мария Антоанета.
Само на 20 години, когато се качиха на трона.
Като крал и кралица да управлява цяла Франция.
"Нашият крал и кралица!"
Те са причина за възхищението ни.
Мир и слава.
Толкова ярка, колкото свети светлината.
Сбогувахме се с миналото и с бедността.
Вече няма да се страхуваме да сме болни.
Или да нямаш нищо за ядене.
О, стани отново, Париж.
Да бъде славна.
Вярата ни ще дойде в по-светли дни.
Ще бъде чудесно.
- Да.
Изглежда, че хората са влюбени в новия ни крал и кралица.
Така е.
Вкус на силни надежди, които хората имат за тази нова ера.
(музика избледнява)
Благодаря ви за безупречната услуга.
Става майор от Кралската гвардия.
Надявам се да продължите вярно да служите до мен.
Благодаря ви, ще ви удвоя надниците от текущата им цена.
Това е чест, която не мога да заслужа.
за благороден, който още не е на 20.
Въпреки, че...
Франция е пред предизвикателства.
Хазната на страната ни далеч не е пълна.
Затова искам надниците ми да останат същите.
- Ако не е така, няма да го направя.
и да откажа повишението.
Не, не, не, не, не, не.
Разбирам.
Въпреки, че...
Но в тази нова позиция,
Имам възможност да изпълня всяко твое желание!
Скъпи ми Оскар, какво искаш?
Имам само едно желание.
Кралицата Мария Антоанета ще стане прекрасната кралица, от която се нуждае.
Това е всичко, което искам, Ваше Величество.
Ах!
Това е едно от многото неща, които обичам в теб, скъпи ми Оскар.
Имам идея!
Следващия път доведи и Андре.
Граф фон Ферсен също.
Колко хубаво, че и четиримата можем да направим чайно парти заедно.
Това са глупости.
Ходом марш!
Какво е това?
Ръцете на рамо!
Готови за бой!
Капитан Гиродел.
Майоре, поздравления.
Майоре.
Ако трябва да съм честен, мисля, че някой като теб ще е по-добър за титлата.
Не, не.
Вярвам, че е така.
че ти си подходящия избор да бъдеш водач на другите.
Колко мило.
Нещо тревожи ли ви?
Изразът ти днес изглежда мрачен.
Може би номер на светлината.
(музика избледнява)
Да поканиш някой като мен на чай?
Това е голяма чест.
Нейно Величество е много мило.
Когато чувства нещо, го чувства дълбоко.
Когато харесва някого, е същото.
Тя действа върху емоциите си, като се опитва да бъде добра с тях.
Това означава, че откровеността й ме плаши.
Какво искаш да кажеш?
Парите, които Нейно Величество изхарчи, не са нейните.
Нейните поданици плащат големи данъци.
Притеснявам се, че хората ще започнат да й се сърдят.
Няма за какво да се тревожиш.
Мнозинството е лудо по нея.
Надявам се, че това ще продължи.
И все пак...
Има нещо, което трябва да направя, друга ситуация, която се нуждае от вниманието ми.
- Копитата на конете се клатят.
Оскар, дойдох да ти се сбогувам.
Какво?
Реших да се върна в Швеция.
Репутацията на кралицата зависи от това.
Репутацията й?
Наистина.
Сигурно си забелязала.
За щастие, още няма слухове.
Разбира се.
Нейно Величество се интересува от мен.
Нейно Величество е изключително любезен.
"Нежна музика."
Един момент, нищо особено.
Но си спомням всичко.
"Очите ти, докосването ти..."
Канторът ти блестеше навсякъде, зашемети душата ми.
Съгласен съм.
По времето, когато беше коронясана.
имаше малко ограничение и можеше да прави каквото й харесва.
да бъде около когото си поиска.
Сега нещата се промениха.
Сега тя е Нейно Величество, кралицата на Франция.
Знам, затова трябва да си вървя.
Преди съда да започне с слуховете.
Преди да е станало нещо, което никой от нас не може да спре.
Ти си роза, която е толкова дива и освободена.
Тогава мислите ни са подравнени.
Всъщност отивах да видя дома ви.
Съветът, който исках да ти дам, беше да напуснеш Франция.
За щастие, изглежда, че не е било нужно да подхващаме темата.
Значи е било толкова очевидно.
Нежно.
Моля те, Оскар, пази я в безопасност вместо мен.
Осигурете й помощта, от която се нуждае.
Ще го направя. Имате думата ми.
"Ферсен издишва"
(музика избледнява)
Когато разбрах, че си жена, бях шокирана.
Какво?
Така е.
Заслуга за вашия клас, без значение какъв пола сте.
Ти си скъп приятел, достоен за уважение.
Какви хубави думи, както и аз с теб.
Нежно.
Така ли?
Оскар, ще се срещнем отново.
Нали?
Да, ще го направим.
До тогава.
Фон Ферсен си е тръгнал?
Да се върнем в Швеция?
Не, не, не, не, не, не.
Защо се чувствам толкова странно?
Какво е това?
Имам чувството, че в сърцето ми има пролука.
"Напрегната музика"
След като граф фон Ферсен си тръгна,
Мария Антоанета започна да се обгражда с любимите си придворнички.
Много от тях изостряха инлигентните й наклонности.
"Настроената музика продължава"
Ненадеждна реч.
Придворните ви ви подтикват да залагате.
Често ги сваляш, даваш титли и земя, както те молят.
Моля ви, Ваше Величество, трябва да се пазите повече.
О, Оскар.
Да бъдеш щедър с приятелите ми не е голямо престъпление, нали?
Да си мил е хубаво нещо.
Но, Ваше Величество!
(музика избледнява)
Сценарий ИРМИЯ
Изминаха три години.
Животът на хората се спусна в дълбините на мизерията.
Превъзходните разходи на Мария Антоанета
Не е виновен само за тази ситуация.
Въпреки това, тя беше лесна цел за възмущение.
Ненадеждна реч.
(музика избледнява)
- Няма хляб! - Няма мляко за детето ми.
Тази австрийка унищожава Франция.
Не, не, не, не, не, не.
Как ще оцелеем, ако това продължава да се случва?
Не, не, не, не, не, не.
Какво става?
Вече четири години?
Почти не те познах.
Сега чувам да говорят за теб и в Швеция.
Приказката на опитна жена, която води Кралската гвардия.
Ами...
Колко време ще останете във Франция този път?
- Неизвестно, зависи.
Дойдох, за да си намеря невеста.
О, да.
Да следвам заповед на баща ми.
Един ден ще го преброя.
Да останеш сам завинаги, не е възможност, разбира се.
Разбирам.
Ами Нейно Величество?
Утре ще я видя в съда.
Въпреки, че небрежните дни с нея са от миналото.
Прав си.
Да си намериш невяста?
Ферсен?
Каква е тази болка в гърдите ми?
Това наистина ли е Ханс Axel Von Fersen?
Не, не, не, не, не, не.
Ваше Величество.
Искам да си намеря съпруга, докато съм във Франция.
Не, не, не, не, не, не.
Ще се видим по-късно, Ваше Величество.
Сценарията на меланхолията.
Ферсен?
Ще се омъжиш ли?
Не, не, не, не, не, не.
Винаги щеше да се случи.
Защо трябва да съм изненадан?
Защо?
Сърцето ми.
Не, не, не, не, не.
Трябваше.
Знам, че да стоиш далеч от нея е правилно.
Ако следвах моите чувства, щях да предам Негово Величество.
Така е най-добре.
Да я гледаш от далеч, където е безопасно.
Не, не, не, не, не, не.
Ферсен!
Ами...
Ваше Величество, извинете ме.
Не, не.
Решихте ли кого...
Този, за когото искаш да се омъжиш?
Ще има срещи с някои дами.
Мария Антоанета се разлюлява.
Това е... много добре.
Моля те, кажи ми кого ще избереш.
Трябва да го отпразнуваме, нали?
Сценарий ИРМИЯ
(издишва)
Благодаря, чакам с нетърпение.
Пожелавам ви всяка радост в живота.
Не, не, не, не, не.
- Мери Антоанета издихание
Не, не, не, не, не.
(музиката спира)
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
-Ферсен грухтене -
"Нежна музика."
Мария Антоанета плаче.
ферсен, скъпи ми фон Ферсен!
Нежната музика продължава.
Мария Антоанета, случи се онази нощ.
Това съдба ли е?
Беше като нова светлина.
Нещо се промени толкова бързо.
Знам, че това, което чувствам, е истина.
Не знам как да ти го кажа.
Всичките ми чувства стават все по-силни, Мари Антоанета, става все по-силна.
Не мога да ги държа повече вътре.
Обичам те толкова много.
Ще те държа здраво и никога няма да те пусна.
Тази вечер нашите сърца са вързани и тази любов ще бъде твоя и моя.
Заедно, ти и аз ще сияем.
И да ме държиш здраво, за да не ме пуснеш.
Сърцата ни са пълни с радост, биейки в хармония.
С теб моят живот ще е Небесен.
Бъди честен за сега.
С мен, с мен, с мен...
Надявам се да видиш как...
Любовта ми е истинска, както може да бъде.
Бъди честен за сега.
Само наше е истината.
Ние го ценим и се клехме.
Да споделим тази своя любов...
Много съжалявам.
Извинете ме.
Дори и нож да беше на врата ми в този момент,
Не съжалявам за това.
Няма какво да казваш.
Радостта, която чувствам, е всичко, което съм искал толкова дълго.
Резонансът на любовта
Кой знае какво ни очаква?
На Земята или високо над нея.
Кълна се, че това, което казах, беше сериозно.
Мечтая за теб.
(музика избледнява)
Не, не, не, не, не, не.
В днешно време кралицата е още по-сиятелна.
Още ли не знаете?
Разбирам, че граф фон Ферсен
е причината за нейното сияние.
- Разбира се, той й е любовник!
Това са много проблемни новини.
Нейно Величество забрави ли за своите задължения като кралица?
Да предаде Негово Величество краля
е равносилно на това да предаде цяла Франция.
- Колко срамота.
Ваше Величество, с най-голямо уважение, моля да ме посъветвате.
В съда
Носят се слухове за вашите отношения с фон Ферсен.
Забравихте ли каква позиция изисква Франция от вас?
Като майка на нацията ни?
Освен Фарсен,
Снизхожденията и екстравагантността ви са опасност.
Хората страдат.
Ярост се влива както между Благородници, така и между простолюдието.
Не, умолявам ви да се вслушвате в съветите ми.
Боя се, че ако това продължи, ще ви сполети смъртна опасност, Ваше Величество.
Благодаря ти, Оскар.
Винаги съм ви благодарен за дълбоката загриженост, която имате за мен.
Това означава ли...
Въпреки, че...
Надявах се, че една друга жена ще разбере.
Но изглежда, че не знаете.
Ами...
Когато бях на 14 години,
Дойдох в тази страна, за да се оженя.
"Нежна музика."
Какво можех да знам тогава за любовта?
Още бях дете, което искаше да играе.
За съюз, аз се превърнах в дофина.
Тогава станах кралица на цяла Франция, наричана "Мама на нацията".
Животът ми е жертван за доброто на това кралство и неговия народ.
но и аз имам нужда.
И така, защо?
Защо да се откажа от човечеството заради титлата?
Пренебрегвам самотата ли?
Хладно е, че иска да бъде обичана, а да я обича в замяна?
Ваше Величество...
Негово Величество краля е прекрасен човек.
Смили се, смирен и ученолюбив.
Държа на него с най-голямо уважение.
Но любовта?
Това, което ми дава, не е...
Ние нямаме любов.
(музиката спира)
С Ферсен...
Когато го видя,
Знам, че останалата част от младостта ми съществува, само за да го обичам.
- Той е първата ми любов.
Любовта, която вирее като Икарус в небето.
Бурята на копнежа, която удари сърцето ми като мълнии в бурята.
Емоции, които отдавна изоставих, за да усетя.
Обградена съм с топлината им.
Не, не, не, не, не.
Какво направих?
Ние сме хора.
Жена с общи грижи.
Въпреки, че не знаех за самотата и страданието й.
Това, което виждам, е всичко.
Винаги е имал спокоен живот.
Как да намеря себе си...
Мой дълг беше да защитавам кралица Мария Антоанета.
Още от деца баща ми ми каза, че тази задача е била в моя живот.
И все пак виждам, че съм се провалил.
Въпреки всички тези години, когато бях до нея.
Оскар...
Виждам как и какво е накарало сърцето ми да започне.
Може ли да е блестене на надежда, горейки дълбоко в себе си?
Не съм ли това, което бях преди?
Какво ми клати сърцето?
Взех решение.
Реших, че никога няма да си взема съпруга.
Ферсен!
Има само една жена, която държи сърцето ми.
Искам да прекарам живота си с нея, да живея в нейната светлина.
Любовта, която чувствам, не е еднопосочна.
Това е любов, която ние двамата имаме.
И въпреки това, не може да става дума за брак.
Затова...
Никога няма да се оженя за никого докато съм жив.
Не, не, не, не, не, не.
Бог я е оставил на пътя ми с причина.
Фон Ферсен...
Както и да е...
това е непоносима болка.
Усетих това разстояние, когато я видях.
Кралице моя, която толкова много обичам.
(музиката спира)
Да чувстваш такава любов и такава болка...
Любовта, която вирее като Икарус в небето.
Бурята на копнежа, която удари сърцето ми като мълнии в бурята.
Виреща любов.
Така ли се чувстваш?
Тогава защо...
Защо е толкова тежко?
Не, не, не, не, не, не.
В бялата рокля.
Зашеметителна красавица!
Не си спомням да съм виждал тази млада жена в съда.
Чух да нашепват, че е чуждестранен графиня.
Не, не, не, не, не, не.
Какво става?
Когато гледам в очите ти, разбирам.
Това, че търсите далеч отвъд, не оставяте място за нашата връзка.
Няма място за всичко, което искам.
Иска ми се да знаеш, че само ти имаш сърцето ми.
Сбогом, моя истинска любов.
Винаги ще си толкова красива, като светлина от високо.
И се чувствам толкова сама.
Когато копнея за теб и мен...
Защото сега имам начин.
Трябва да вярвам в пътя си.
"Приемам съдбата си."
Като се движа напред, съм свободен.
Ще скрия болката и белезите си.
Ще държа нож на звездите.
И от момента, в който те видях,
Знаех какво трябва да преследвам.
Няма как да се съпротивляваме.
Няма нужда да настояваш.
С теб, без да знам, живота ми засия от светлина.
Сега знам какво е любов.
Да бъда толкова близо до теб, е това, за което мечтая.
Роялти се гордее с мен.
Но в твоите очи виждам истинска любов, която не може да бъде отказана.
И двамата са част от живота ми.
Това са светлините, които ме водят през нощта.
Защото сега имам начин.
Трябва да вярвам в пътя си.
"Приемам съдбата си."
Като се движа напред, съм свободен.
Без да мамиш сърцето ми.
Или бягай от моята част.
И ще пазя любовта си цял живот.
Дори да трябва да го държа вътре,
Искам да бъда себе си. Искам да бъда себе си.
Трябва да се държа.
Дори в бурята и дъждът.
Искам да съм себе си, искам да бъда себе си.
Трябва да се държа в свят без болка.
истината е, че се закълна в сърцето си пред теб.
Заложих сърцето си пред теб и до края на живота си.
Не очаквам награда, за да се сбогуваме.
Дори да не сме единни,
Ще живея в любов в сърцето си.
Защото сега имам начин.
Трябва да вярвам в пътя си.
"Приемам съдбата си."
Като се движа напред, съм свободен.
Няма да лъжа или мамя.
Не ме е страх да повярвам.
Това е единственият път, който виждам.
Бъди човекът, когото искам да бъда.
Искам да съм себе си, искам да бъда себе си.
Трябва да се държа.
Дори в бурята и дъждът.
Искам да съм себе си, искам да бъда себе си.
Трябва да се държа.
В свят, в който няма болка.
(музика избледнява)
Беше време на катаклизми и драматични промени.
Тенденциите между Франция и Великобритания достигнаха нови висоти.
От другата страна на Атлантическия океан.
Американските колонии се бориха за своята независимост.
Франция гледа на Англия като на враг.
и решиха да подкрепят американците в своите усилия.
Помощта разтегли още повече.
Стимулиращо, серия от природни бедствия.
Опустошени култури и покосен едър рогат добитък.
Недостиг на храна.
Седем години по-късно 1785 г.
"Напрегната музика"
- Знам, че си го откраднал!
Боли ме.
Не, не, не, не, не.
Спри, крадецо!
По-лошо е, отколкото си мислех.
Не, не, не, не, не, не.
Потисниците са път към света.
Имах късмет.
Ако не бях осиновена от баба, когато бях дете, тогава...
Искам да кажа...
Нищо от това, което каза не е наред.
Тъжна и истина.
Но благородството на Версай няма представа.
Не само носталгията.
Царят и кралицата не помнят тежкото положение на своя народ.
Не, не, не, не, не, не.
Моля те, прости му.
Че това момче ще се опита да открадне пари от слуга на херцог,
и с такъв безскрупулен начин!
Звучи така, сякаш момчето е избягало на улицата, за да спре каретата.
Знаеше, че един слуга ще дойде да види нещата.
Момчето се опитало да си извади портфейла от нищото.
Вероятно не е ял.
Моля ви, той беше гладен!
Каквито и да са обстоятелства,
Той трябва да изкупи вината си, като загуби живота си веднага.
- Хм.
- Какво прави той?
Моля ви, оставете пистолета, ваша чест.
Хм?
Кой си ти, че да се бъркаш?
Сър, моля ви.
- Затваряй си устата.
Не, не, не, не, не, не.
- А, да.
Не, не, не, не, не, не.
Не мога повече!
Че си вдигнала оръжие срещу дете, по-скоро си чудовище, отколкото човек!
Не, не, не, не, не, не.
Добре.
Не, не, не, не, не, не.
Моля те, спри.
Какво правиш?
На страната на чудовището ли си?
Този войник е дошъл да спаси това момче.
Всички благородници са едни и същи.
Стига толкова!
Моля те, чуй ме какво ти казвам.
Не, не, не, не, не.
Върни се!
Не, не, не, не, не, не.
Те бягат!
Сценарий ИРМИЯ
Страхливец.
Измъкнаха се, но ти няма!
- Моля ви, успокойте се!
Боже мой!
Сумтене
- Какво?
Благородници, всички сте негодници!
- Не смей!
(музиката спира)
Сценарий ИРМИЯ
Андре стене
Не, Андре!
Андре!
(музика избледнява)
Какво ни пука?
- Спри с това!
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Ако ги повалиш, ще си по-позорен от този херцог.
Кой сте вие, по дяволите?
Ние сме хората.
Смели, но не безжалостни като знатни, нали?
- Точно така! - Няма нищо общо с тях!
Не, не, не, не, не, не.
- Прав е!
Трябва да си вървиш.
Благодаря ви, сър.
- Андре Лещи.
Казвам се Бърнард Шателет, репортер.
Андре стене
- Андре!
Беше тежко.
Вероятно ще загуби вид в лявото око.
Не!
Андре,
Много съжалявам.
Ти скочи, за да ме спасиш.
Не, не, не, не, не, не.
Ако е за теб, не ми пука какво трябва да жертвам, Оскар.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Лейди Оскар?
"Нежна музика."
Андре...
Боже!
Аз съм виновен.
(въздишка)
Как не съм могъл да знам.
Гражданинът е ядосан, изтласкан до пределната си точка.
А сега Андре може да си изгуби гледката.
Искам да знам.
Какво може да се направи?
С какво мога да помогна на простолюдието?
Жан-Жак Русо е свят писател.
Кой го казва в работата си?
В началото човек се е родил свободен.
"Но той е навсякъде във вериги."
(музиката спира)
Да се откажа от Роял Гвардията?
Съжалявам за това.
Наистина ли... какво планираш да правиш, след като напуснеш?
При първа възможност...
Искам да ме преместите във френския гвардейец.
Защо изобщо си отишла там?
В Роял Гвардията могат да бъдат войници.
Докато френските гвардейци са по-малко проницателни.
Знам.
- Тогава защо?
В опит да защити страната.
Да защитим страната?
Ако простолюдието, което е над 80% от тази страна, не може да живее в мир,
тогава страната няма бъдеще.
За да защитим тази страна, трябва да защитим простолюдието.
По този начин ние ще защитим царското семейство.
Това беше моята линия на мислене.
Решението ми е ясно.
Няма да те разубедя.
В очите ти винаги гледат право напред.
Да следваш пътя, който мислиш, че е правилен и честен.
Ами...
(издишва)
Андре, къде е това момче?
Ще се присъединиш към френския гвардейец с "Оскар".
- Специално зачисляване, трябва да те вкарам.
Пазете се от моя надут идиот, докато не види реалността по трудния начин.
Скоро ще се върне.
[Диша дълбоко]
- Както желаете.
Превод и субтитри:
Andre winces
Сигурен ли си, че окото ти е добре?
С времето привикнах да виждам света само с едно око.
Така ли?
Знаеш ли, имам смелостта да те въвличам в неприятности.
докато правя каквото си искам.
Ще остана до теб, каквото и да става.
дори да ни отведе до френския гвардейец.
Не, не, не, не, не, не.
Командир.
Готови, всички са на парада.
(музиката спира)
Да започваме ли?
Защо тези земи са празни?
Войниците бяха напълно оформени преди няколко минути, командир.
Не, не, не, не, не, не.
- Да.
Искате да ни накарате да изпълняваме заповеди от една почтена жена?
Обзалагам се, че ще си изплаче очите.
Ако това е достатъчно, за да си тръгне, тогава по-добре.
- Да.
Някой иска ли да обясни?
Да, отказваме да се подчиним на заповеди от една жена, момиче.
Докато ние пазихме съда,
Френските гвардейци не са просто красиви украшения като вас.
- Красавици ли каза?
Точно така.
Жена-командир дори няма да знае какво прави!
Къде е съпругът ви?
За мен е чест да се държа така, сякаш съм излизала от вратата.
Какво беше това?
Оплакваш се, че съм жена, но можеш ли да се бориш?
Може ли някой от вас да ме тренира в битка?
Как смеете?
Ще се изправиш лице в лице с Ален и ще те набия с тези надменни думи!
Надявам се да опиташ.
И ако аз спечеля това състезание, всички ще присъствате на обучение.
(Войници викове)
Полковник Д'Агурт, дори да ме бие,
няма да наказваш войниците.
Елен, върви си.
Ние сме войник.
Никога не се предал.
Всеки ден се борим смело пред опасноста, която е в братска възраст.
Ние сме войник.
Никога не се предал.
"Търсенето на славата е неприемливо за истинските бойци."
Ще ви покажем как сме силни в ръцете си, братя в битка.
Не сме тук и не ви чакаме, нито вашето одобрение.
Борим се здраво за оцеляването си, трябва да сме жестоки и жестоки.
Заедно, загубата е невъзможена, нека се дуелираме.
(музиката спира)
(Диша тежко)
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не.
О, да!
Добър бой.
Никога преди не се би с фехтувач като теб.
Елен грухтеше
Не, не, не, не, не, не.
Командире, наистина трябва да ги накажа за това.
Няма нужда.
Не, не, не, не, не, не.
(Оскар издишва)
- Да.
Внимавай, след мен!
Побързай, татко, мамо, и двамата вървите толкова бавно!
Езерцето на Пети Трианон има патици.
Аз ги намерих там!
(деца се смеят)
Трудно ми е да повярвам колко бързо са израснали децата ни.
Имам чувството, че времето минава бързо.
О, да!
Извинете, но може ли да продължите?
По-рано получих писмо, което все още не съм чела.
Не, не, не, не, не, не.
"Нежна музика."
Скъпа, децата те чакат.
Не, не, не, не, не, не.
Ваше Величество?
Нещо случило ли се е?
"Луи XVI въздишки"
Не, не, не, не, не, не.
Ваше Величество!
В продължение на десет години кралицата на Франция
Има романтична връзка с граф фон Ферсен.
Редовно се срещат тайно и поддържат връзка.
Вярвайте в това, което искате.
Княз Луис-Чарлс е син на граф фон Ферсен.
Мария Антоанета издихание
О, да.
Не, не, не, не, не.
Ваше Величество...
Ваше Величество,
Извинете ме за това, но съм влюбена във фон Ферсен.
Не, не, не, не, не, не.
Моля те, повярвай ми, когато го казвам.
С Ферсен никога не сме били интимни, както се казва в писмото.
Нито веднъж!
Уверявам ви, че Луи-Чарлс е вашият син, Ваше Величество.
Hm.
Когато те срещнах за първи път,
В теб имаше амулета, която блестеше като слънцето.
Все едно Богинята на любовта те е къпала в светлината си.
Думи, които не могат да изразят колко ослепителни сте били за мен.
Не, не, не, не, не.
Винаги имаше сияеща усмивка на лицето ти.
Ти беше жив, весел и имаше хубава игривост.
(деца се смеят)
Не, не, не, не, не, не.
Аз, от друга страна, не можех да го сравнявам.
Не съм красив или във форма.
Не мога да танцувам.
Уменията ми за разговор са най-добрите.
Моят крал...
Въпреки, че ми липсва, ти се омъжи за мен.
Беше мил, роди принцеса и двама князе.
Как бих могъл да те накажа, че търсиш щастието си?
Как бих могъл да те виня за това?
(музика избледнява)
Не, не, не, не, не.
Ще мога ли да кажа тези три думи?
дали съм по-тънък или по-добре я търся?
Може ли да кажа "Обичам те"?
Икономическата ситуация във Франция се влошаваше всяка година.
Да постави семейството на ръба на банкрута.
"О, да!"
Тези в провинцията се изправиха пред ужасни проливи и се спуснаха върху Париж.
Някога процъфтяващият град беше опасен.
Риотите изригнаха, отчаяни се разбунтуваха.
(музика избледнява)
Татко не е имал гости често.
Лейди Оскар, вие сте си у дома!
Лорд Джарджайес, той каза, че е...
След толкова много време брак.
Какво?
Брак?
- Ами...
Не е възможно.
Баща ми никога не би казал подобно нещо.
Иска ми се да не беше вярно, но е доста сериозен.
Мъжът ви е горе.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Какво?
Капитане, мина твърде много време.
Гиродел?
Баща ти ми разреши да те видя.
като гледам, че съм ухажор, който търси красива невеста.
Татко!
Искам вие двамата да ни гарантирате.
Да родя момче със сила и остроумие.
Да имам наследник ще ми даде мир на ума.
Татко, полудял ли си?
Госпожице Оскар.
"Оскар грухтеше"
От момента, в който те видях в Роял Гвардията, разбрах.
Изминаха толкова много години, а все още те обожавам.
Не, не, не, не, не, не.
По онова време и всеки ден от тогава насам,
Виждала съм те само като красива и невероятна жена.
Виждаш ме като
Красива жена?
Госпожице...
дори във военно облекло, красотата ти е само по-хубава.
Но не трябва да се изправяш пред такава тежкост.
Защо не искаш топлината на дома и катафалката?
Имаш ли си семейство?
Не, не, не, не, не, не.
Какви глупости!
Ще откажа всяко предложение за брак!
Отхвърля ли?
Не се тревожи.
"Нежна музика."
Как да започна да живея като жена след толкова време?
Защо?
Какъв щеше да е смисъл от живота ми до сега?
"Оскар"
"Оскар" Пред фон Ферсен,
Принудена съм да действам като мъж, без да призная моите чувства.
За какво беше това?
"Оскар!" "Всичко, за което мисля."
Моят живот ни разпада.
Така че сърцето ми...
"Оскар" е моята родина Франция, обичала съм я през целия си живот.
Вярвах, че пътя, който следвах, е правилен и честен.
Няма място за любов.
"Независимо..."
Аз съм кралицата!
"Висока е цената."
Всеки...
Защо да се откажа от човечеството заради титлата?
Ти си нашата гордост и радост за Ярджайес и за мен.
Ако не се появим, отказваме да се подчиним на вашите заповеди.
Искам вие двамата да ни гарантирате правотата.
Да имам наследник ще ми даде мир на ума.
"Оскар!"
Това ли е живота, който живея?
Оскар, болка и тъга дълбоко в себе си.
Като порязано, толкова остро в главата ми.
Бясно е като любов от пръв поглед.
Не мога да издържам повече.
И все пак виждам сянката си да танцува.
Не мога да издържам повече.
Танцуваме...
Този живот правилен ли е?
(музика избледнява)
Оскар.
Да бъда близо до теб, беше всичко, което исках.
Да бъда винаги до теб, по-близо от всеки друг.
Никога не съм казвал, че мога да понеса.
Тежест, която щях да нося до смърт.
Исках...
Исках само да съм близо до теб.
(въздишка)
Да не би да живея в отрицание, че този ден ще дойде?
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Зрението ми...
Не, не, не, не, не, не.
(Диша тежко)
Джули или Ню Хелоиз.
Любовната история между млада номинатура и един млад мъж, роден като всеки друг.
Брака им не беше допуснат.
Само в смъртта любовта им се изпълнила.
Любовта, изпълнена със смърт.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не.
Оскар...
Не, не, не, не, не, не.
Нямам представа как да обясня сълзите си.
Започнали са преди известно време и нямам представа как да ги накарам да спрат.
Не, не, не, не, не, не.
Джули или Ню Хелоиз.
Последния път, когато четох това, трябваше да кажа, че не ми харесва.
Защо се чувствам по-различно?
Странно е.
Носиш ли ми вино?
Вече каза ли си молитвата за довечера?
Да.
- Защо ли?
си помислих, че тази вечер ще се върнем в старите ни дни заедно.
Едно време заедно?
Всичко започна с деня, когато баба те осинови.
За първи път сте виждали това място.
Не, не, не, не, не, не.
"Нежна музика."
Не, не, не, не, не, не.
Сумтене
Когато тренирахме, се биехме за първи път.
Невъзпитано е да се смеете!
"Оскар" Преди да се дипломира във военно училище...
Когато един ден ме избраха, за да пазя принцесата за Роял Гвардията.
През цялото време си бил до мен и си бил до мен.
Благодаря ти, за теб.
Andre издихания
Какво е това?
Не, не, не, не, не, не.
Не го прави.
Не го пийте!
- [Оскар издихания]
(музика избледнява)
Андре диша кикотеливо.
И двамата дишат кикотеливо.
Не мога да дишам, всичко, което искам си ти.
Всички тези мисли в главата ми, нищо не мога да направя.
Като огън в главата и душа.
Извинете ме.
Това, което чувствам към теб, е толкова силно, че съм извън контрол.
Прическите ти блестят като светлина от злато, Божествена е.
"Ти си толкова прецизна, мисля, че си величествена."
Това озверящо желание за докосване...
Глупачка!
Как можеш да забравиш?
Тогава като негов господар, моята отговорност е Андре.
Моля те, позволи на живота ми да изкупи вината си първи.
Тук и сега.
Можеш ли да чуеш зова ми?
Неотложна и неконтролируема.
Загазил съм.
Заклех се, че живота ми ще бъде похарчен, за да те пазя!
Оскар.
Какво бях аз...
Почти...
"Андра" Покъртително е.
(музиката спира)
Андре.
Г-н генерал Джаржайес!
Сигурен ли си?
Наистина!
Бях информиран, че са предали оръжията им чрез френския гвардейец.
Генерал Болиле е на път.
Не, не, не, не, не, не.
- Грухтене
Продажбата на оръжията ви е престъпление срещу нашата страна!
Ще бъдете осъден на незабавно наказание.
Генерал Болиле, почакайте.
Какво значи това, генерал?
Сигурни ли сме, че са те?
Трудно ми е да повярвам.
Никога не се проваляш да покажеш колко си наивен, командир.
Той е прав, продавахме оръжията си в града.
Какво?
Нещо повече, никой от нас не съжалява.
Не съжалявам за това и никога няма да съжалявам!
Защо да се чувствам виновен, като ги продавам?
Майка ми една седмица ядяше топла супа и хляб.
Мога да помогна на баща ми да си позволи медицинско обслужване!
За първи път в живота си брат ми има обувки!
Сега няма да му се налага да се порязва на парчета стъкло.
Хайде, хвърли ме в затвора!
Накажете ни, както искате!
(Войници викове)
О, Боже!
Какво е това?
Не, не, не, не, не.
Как не знаех, че техните семейства са...
- Да.
Дори започна да се извинява.
Действията им са непростими.
Генерал Болиле!
Кълна се да порицая войниците си и да се справя с тази ситуация.
Така че, моля ви, генерал.
Не се бъркай, жена!
Как един благороден човек би могъл да разбере как се чувстваме?
Хайде, генерал, накажете ни и да приключваме!
А вие, командир, не сте ли наш водач, без дисциплина?
Не, не, не, не, не, не.
Това е достатъчно!
Много от вас ще бъдат предадени в карцера и задържани за една седмица.
Генерале, моля ви, почакайте!
Генерале!
Най-лошо ли е?
Заключени за почивка!
- Да.
Сумтене
Защо избирате да не мислите?
Лесно е да се приеме наказание за всеки от вас.
Имам властта да правя каквото си искам.
- Защо да не те потисне?
Мислиш ли, че с камшика наистина ще ме чуеш?
Сърцата ви имат свободата на избор.
Няма връзка с това, което сте.
Първо ти си човек.
Свободата на сърцето ти не е собственост.
Така че мисли!
Защо се възпротиви?
Защо не използвам властта си, за да те смажа на всяка крачка?
Защо никога не съм те наказал?
Защо правиш всички ми усилия да са напразни?
- [Войници издихание]
Сценарий ИРМИЯ
Извинете, че ви ударих.
Също така, като отговорник, се извинявам за небрежността си.
Трябваше да се досетите за ситуациите на вашите семейства.
Не ми трябва, нито имам право да съм тук.
Веднага се оттеглям.
(Войници издихания)
Назначен съм за полковник Д'Агурт.
Той ще отговаря, докато намери подходящ водач.
Бригаден генерал!
Андре, конят ми.
Оскар...
Моля, следвайте заповед на полковник Д'Аголт.
Не, не, не, не, не, не.
Командир!
"Войниците се затръшват"
Командире, моля ви, не си отивайте!
Сами ще изберем карцера и ще отидем там.
Да, командир, ще си тръгнем по своя воля.
Не е нужно да използваш сила, за да ни накараш да си тръгнем!
- Това ще е наш избор!
Моля ви!
Всички ли?
Свири музика.
Не знам...
Аз... всички...
Не, не, не, не, не.
"Оскар."
Спечелихте сърцата им.
Да си помислиш, че почти съм го взел от теб.
Какъв момент на победа.
(музика избледнява)
Андре, малко вино.
Благодаря.
Оскар.
Аз... снощи...
От деца винаги си бил там.
до мен и по-близо от всеки друг.
Помниш ли какво казах?
Аз... да.
- Нищо няма да се промени.
Андре,
Искам винаги да си до мен.
Не само за сега, но и за винаги.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Какво искаш да ми кажеш?
Познавам един човек от известно време.
Мисля, или предполагам,
че ако се омъжа за друг, докато е още жив, това може да го сложи край.
Ето колко много ме обича.
И аз...
Ако не беше в състояние да живее заради това...
Ако това ще го направи нещастен,
тогава съм сигурна.
Тежестта на отчаянието му ще ме накара да страдам.
Не, не, не, не, не, не.
Андре Грандие ли е?
Да разбирам ли, че отказвате да се ожените за някого заради него?
Mm.
Андре, обичаш ли го?
Не, не, не, не, не, не.
Не знам.
Никога преди не съм си представяла, че е в тази светлина.
Бяхме като братя и сестри.
Е, не, брат ми не е съвсем наред.
Разделихме радостите и болката си.
Преживяхме много неща в младостта си.
Бяхме доверчиви един на друг.
Така че никога не забелязахме силната връзка, която създадохме.
Сценарий ИРМИЯ
Ако трябваше да се изправи пред нещастието, щеше да си поделиш болката.
Това беше всичко, което исках да знам.
Ако си се отчаял,
тогава ще споделя това, което ти чувстваш.
Нещастието ти ще ме направи най-нещастния човек на света.
Ти, Гиродел?
Тогава моля ви, приемете това.
Това е подарък, първото и последно доказателство за моята любов.
Предложението ми е оттеглено.
"Не, не, не, не, не, не!"
Благодаря ти, Гиродел.
(музика избледнява)
Хм?
Какво има?
Татко, благодарен съм ти.
Какво?
Животът, който можех да живея, е благодарение на теб.
Аз съм се родил жена, но пола ми никога не ме е спирал.
Бях човек, борейки се с човешки проблеми.
Оскар...
Вече не съжалявам.
Моят живот?
Аз ще избера как да живея останалото.
Сърцето ми ще води пътя ми.
Един нож в едната ръка, един пистолет в другата.
Ще живея като дете на Марс, бога на войната!
Сега е време да разбием веригите.
Никой не може да спре истинската любов във вени ни.
Вече няма да се самонаказвам.
Вярвам само в себе си, а не в тях.
Няма значение какво ще кажат другите.
Ще пазя всичките си спомени.
По-близо до сърцето ми ще останат.
Съкровете ги като трофеи.
Сега знам как да живея живота си.
Стоманени верижки.
Около душата ми.
Не можах да ме вържа.
Не и сега, когато вярвам в себе си.
Без повече съмнения.
Защото сега се боря.
Това е мой избор.
Знам, че така мога да съм свободен.
Защото съм дете на Марс.
Съмненията са в миналото.
(музика избледнява)
Икономиката във Франция бе на ръба на колапса.
В опит да се възстанови, правителството отново се опита да събира данъци.
Естествено, това предизвика озверели отражения.
Луис XVI беше принуден да призове Генералните имоти.
Генерално събрание, което се състоеше от делегати от три социални класа.
Принцесите, благородството и простолюдието.
Делегатите за проституиращите са имали затруднения да присъстват на събранието.
Но продължаваше да бъде непоклатима.
Време е!
Всеки от нас тук ще даде обет.
Единни, нашите действия трябва да са едно, това ще ни отведе до победа!
Не, не, не, не, не.
Каква безгранична любов.
И душата ми се възпламенява.
Те могат да го видят, бъдещето, в което всички вярваме.
Избраха всяко сърце, следвайки своя път.
Оскар, ще се върнеш при Кралската гвардия.
Да останеш във Франция е опасно.
Мога ли да попитам какво искате да кажете?
Войските на краля се събират.
Те ще се събират от цяла Франция и след това ще отпътуват за Париж.
Не, не, не, не, не, не.
Те са се събрали да се погрижат за простичките.
Подбудени от вулгарно поведение от тези простолюдителни делегати.
С цялото ми уважение, войниците ни трябва да се използват.
за да пази хората във Франция в безопасност.
Те не трябва да живеят в страх, че техните пазители ще ги застрелят.
Оскар...
Ваше Величество, както говорихте за генералните делегати,
Боят ги като злодеи.
Не съм съгласен.
и няма да ги хуля.
Виждам, че ги съжаляваш.
Не, аз просто...
Това е право на краля.
И тази власт е от Бога.
Има един човек във Франция, който може да води тази страна.
Негово Величество краля.
Ако простолюдието трябваше да води, тази страна нямаше да оцелее.
Каква непоклатима доверие има тя, такава голяма гордост.
Нейно Величество наистина е кралица по природа.
Тя не знае друг начин на живот.
"Нежна музика."
Оскар, върни се при Кралската гвардия.
Ваше Величество, аз съм командирът на френските гвардейци.
Не, не, не, не, не, не.
Нежната музика продължава.
"Оскар" И това е.
Довиждане, Мария Антоанета.
(музика избледнява)
ЮЛИ 10th, 1789 г.
Беше 10 юли 1789 г.
От цяла Франция, няколко полка от далеч и далеч.
Най-накрая е пристигнал в парижкия град.
Гняв и болка.
Стига толкова, някой трябва да бъде обвиняван.
Дни в дълбок мрак.
Виж ни сега, толкова потиснати и безпомощни.
Слушайте, всички!
Не можем да чакаме!
Сега е момента.
Царят предизвика народа на Франция и заплашва живота ни!
"Парисиан!"
Слушай, стани и се въоръжи всички.
Всичко свърши, този път свърши.
Виж, родени сме да сме свободни, това е наше право.
Затова се борим.
Животът ни е наш.
Край на този режим.
Отрежи тези вериги.
Изправяме се на земята.
Горе главите!
Заедно тук и сега сме силни, бъдещето си заслужава опита.
Нови правила и закони за една горда и толкова могъща Франция.
Мечтаем да сме свободни и да не се контролираме.
В никакъв случай.
Да живее Франция!
Свобода, равнопоставеност, братство.
- Никога няма да се съгласим с това!
Ако отидем в града, това означава да насочим оръжията си към хората, на които служим!
Никой не е казал къде трябва да насочваме оръжията си.
Заповедите са да отидем там.
Знаеш, че са едни и същи!
Моята кръв като пътеводна светлина?
Мислиш, че съм лишена от чувства?
(Войници издихания)
Имам ли войници, които да ме последват без да се съмнявам?
Няма да ходиш там сам, сам ще те заведа!
Командирът отива ли си?
Искаш да кажеш, че ще отидеш на фронта с останалите от нас?
Разбира се.
Тогава без повече въпроси.
- Ако ти водиш, ние ще те следваме.
- Слушам, командир!
Вярваме ви, командир!
Да, командир!
- Андре.
Трябва да останеш тук.
Визията ви е ограничена, Париж е опасен.
Ами...
Ще останем заедно, не само засега, но и завинаги.
Това бяха твоите думи.
Оскар, живея като твоя сянка.
Без теб не мога да съществувам.
Вземи мен.
Заедно ще минем през ада.
Андре.
Да.
Искане, ако ми позволиш да съм себична.
Никога не ме напускай.
Тогава знам, че мога да бъда силен.
Да, кълна се, че няма да те оставя.
Andre издихания
Толкова си топла.
Утешително е за мен.
Андре диша кикотеливо.
Слабо е.
Не мога да им позволя да ме спрат.
Не трябва да знаят.
Никой не може.
- Оскар.
Имаше причина да се надявам да се омъжиш.
Полагам усилия да те пазя.
като те пази от тази политическа буря.
Но те подкрепям.
Какъвто и път да избереш сега, където и да те отведе твоята любов.
Няма значение какъв избор имам от тук нататък.
трябва да познаваш човека, който ме научи да бъда.
не е позорно.
Моля се да го знаете.
Не, не, не, не, не, не.
Но...
Оскар, трябва да ми обещаеш.
Прибери се у дома.
Моля ви, върнете се жив и здрав.
Мамо...
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
Оскар, нося ти вино.
Не, не, не, не, не, не.
Ще го оставя тук.
Андре.
- Андре?
Чудих се...
ако останеш.
с мен.
Какво?
Ние двамата...
Тази вечер...
където бих могъл да бъда.
жена ти.
Не, не, не, не, не, не.
"Нежна музика."
"Оскар издихания"
Искаш да кажеш, че...
Искаш ли това?
Дай ми любовта си.
а аз ще ти дам моя?
Въпреки, че съм такава?
(издишва)
(музика избледнява)
Оскар...
Не, не, не, не, не, не.
О, да!
Оскар диша кикотеливо.
- Андре!
Моля те, чаках.
Изчаквахме в агония.
Без повече чакане и на двама ни!
Андре, чакайки толкова дълго.
Оскар.
Не можем да чакаме повече.
Андре ще дойде при нас.
Сега му е времето.
Моля се да не съм...
Без страх.
Само любов.
"Нещо за казване."
Много мило, че дойде в тайна.
Направи ме твоя съпруга, Андре.
"Оскар!"
Когато си близо до мен,
За теб ще сияя светлина.
Мисля, че му е времето.
Ще ти дам всичко от себе си.
Обичам те.
През времената на радост, време на скръб,
Споделихме напълно живота си.
Сега можем да си поделим всичко, което сме.
За сега и през цялото време.
Бил си там.
В мимолетния момент на пролетта,
В ослепителната светлина на един летен ден,
За промени от есента и озверелия зимен студ.
Винаги сме бягали в тандем като Кастор и Полюкс в Джемини.
Трябваше да сме...
Винаги си бил там.
Най-накрая се сбъдна.
Ще се превърнем в един от тях.
Обичам те.
"Оскар" Андро.
Андре.
(музиката спира)
Съпругът ми.
И аз те обичам.
Mm.
Войници, напред!
Сценарий ИРМИЯ
ТУИЛЕРИИ ПАЛЕЙС
Беше 13 юли 1789 г.
В началото на края.
Там, където умиращи от глад хора хвърляха камък по Роял Алемандския полк.
"Започнете схватка."
Не, не, не, не, не.
(Мъже стене)
Войници!
Войските стреляха по цивилни.
Не, не, не, не, не, не.
Имаше време, когато ви казах всичко.
всяко от вашите сърца е безплатно.
Без значение кой си,
Всички имаме свободата да следваме сърцата си.
Никой не може да те накара да живееш по техния закон.
Сега, нека оправя една грешка.
Защото този ден се обърках.
Сърцата ви са свободни, но това не е всичко.
Всеки кичур коса и пръсти, това е всяка част от нас.
Всички хора трябва да са равни.
Еднакви и свободни пред Бога.
(Войници издихания)
Народът на Франция се събира.
Те стават за братята и сестрите си.
под знамената на свободата, равния живот и братството.
На земята.
От този момент нататък се отказвам от титлата графиня.
заедно с цялата земя и привилегии, които ми е давала.
Сега е време да избереш!
Свободна ли сте?
Или аристокрация с щик?
Ще бъдете ли свободни с вашите приятели парижани?
Ще се биете ли в тази величествена битка за страната, която знаете и обичате?
С теб сме!
Командир, ще ви следваме, където и да ни отведете!
ВОЙНИ ВОЙНИ ВОЙНИ
Да живее командира! - Да живее Франция!
Е, тогава е време смели войници.
Да се борим за нашия народ и за нашата родина!
Нашата история няма да се гради от нито един герой, нито генерал.
но от нас, хората.
Ние, войниците, ще бъдем невъзмутени герои на нашата родина!
ВОЙНИ ВОЙНИ ВОЙНИ
Целта ни е Градината на Туилерите!
Заредете!
Не, не, не, не, не, не.
Сценарий ИРМИЯ
- Андре.
След като спечелим тази битка, ще имаме сватба.
Не, не, не, не, не, не.
[Диша дълбоко]
"Оскар" Сбогом
На различни яреми, които съм носел в живота си.
Дните, които обичам, ги няма завинаги.
"Не, не, не, не, не, не!"
(музика избледнява)
Не, не, не, не.
Вземи това!
Французите са тук.
Напред!
Не, не, не, не, не, не.
И огън!
Сценарий ИРМИЯ
Няма ли да стрелят по нас?
"Напрегната музика"
Как са могли да го направят?
Оскар?
"Напрегната музика"
И огън!
(Войници стенеха)
Не напускайте редицата!
Напред!
- [Драматична музика играе]
Разотивайте се бързо!
Обградете вражеската войска.
Не, не, не, не, не, не.
(Войници стенеха)
Убедете се, че държите линия.
Ако една жена води, ще бъде лесно да се спре!
Благородни кучета.
Не познаваш нашия командир.
Аплодисменти за френския гвардейец!
Да се уверим, че френските гвардейци имат прикритие!
Не, не, не, не, не.
И огън!
"Напрегната музика"
Готови, цели се и стреляй!
- Какво?
Джийн!
Готови, целете се!
Оскар, внимавай!
Андре!
И огън!
Не, не, не, не, не, не.
По-бавно.
(музика избледнява)
Не, не, не, не, не.
Андре!
Копелета и огън!
(Войници стенеха)
Как смеят?
Оттегли се веднага при Шампиона на Марс!
"Войниците се затръшват"
"Далечен викове"
Не мога да повярвам, че си тук.
Стой до мен, добре си!
Оскар диша кикотеливо.
Не, не, не, не, не, не.
Не напускай фронтовата линия.
Не говори.
Защо командирът...
Да оставим фронта?
Казах да не говориш!
Andre хленчи
"Далечен вик продължава"
Андре!
Нека спра кръвотечението.
- Андре диша шикозно.
Andre издихания
Усещам бузата ти.
Какво?
И точно там...
"Нежна музика."
... носа ти.
О, да.
Ето и устните, които познавам.
Не можеш да видиш.
Нищо ли?
За колко време?
Защо не казахте, командир?
Защо не ми каза?
Как дойде тук сляпа?
Как би могъл, идиот такъв?
Не мога да повярвам, че си тук.
Не, не, не, не, не, не.
Оскар плаче.
Андре...
Нежната музика продължава.
Ти ли си, Оскар?
По-добре е да го направиш.
Не, не, не, не!
Ще ти се обадя по-късно.
Тези сини очи.
Елегантна сила.
Като крилете на Пегас.
Моята хубост, която кара сърцето ми да затръшва.
Блондинката ти танцува на вятъра.
Непохватен като вятър.
Оскар диша кикотеливо.
Андре!
Не си тръгвай.
Не си тръгвай!
Не ме оставяйте!
Моля ви, не ме оставяйте тук сам!
Махни се от пътя!
Андре!
Махайте се!
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не.
Андре!
Годината беше 1789, 14 юли.
Този ден ще бъде увековечен в глобалната история.
Но слънцето изгря като предишния ден.
Беше прекрасен летен ден с малко по-топло време.
Войниците ми!
Бастилът е поставил оръжията си.
Всички от които сега са набелязани в парижкия град.
- На Бастила! - Хората са бесни.
Сърцата им гори от гняв.
Те се местят в Бастила.
- Не можеш да ни го причиниш!
Сценарий ИРМИЯ
Ако нашите хора се карат,
тогава трябва да се присъединим към тях.
Хуза!
Не, не, не, не, не, не.
Да тръгваме ли, Андре?
Не, не, не, не, не, не.
"Нежна музика."
Един момент.
Не, не, не, не, не.
(музика избледнява)
Извинете ме.
Свири музика.
Не, не, не, не, не.
Към Бастила!
Не, не, не, не, не, не.
Свали го, страхливци!
Излез тихо от затвора!
Свалете оръжията!
Не, не, не, не, не.
Командире, вашите заповеди?
Нищо повече от безполезна тълпа.
Покажи на селяните кои сме.
Прицелете се!
И огън!
Не, не, не, не, не.
Преместете ранените!
Не, не, не, не, не, не.
Бог да ни пази!
Затръшнал се е от шести човек.
- Не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
- Доближете се!
Спасени сме!
Слава Богу!
Не, не, не, не, не.
Френските гвардейци са тук!
Не, не, не, не, не, не.
"Нещастна музика."
Прицелете се в оръжията!
И огън!
Сега е времето да ни освободиш от верижката.
Имали сме достатъчно болка, прекъсната от напрежение.
Изглеждало е твърде високо и трудно да се разбие стената.
- Успяхте!
Не, не, не, не, не.
Прицелете се в следващия кръг, след това ги приземете!
Не, не, не, не, не, не.
"Оскар"
И знаеш, че това е безмозъчно...
Граждани, подпалете каруците, които носят слама.
Използвайте дима като защита, след което атакувайте моста.
"Оскар" Но за себе си...
Толкова смела.
Просто следвай сърцето ми и се бий.
Ален, съсредоточете се върху гънките.
"Оскар"
Пиер, мостът!
Заведи войниците долу с гражданите.
Заредете, когато сте готови!
"Оскар" е мечта в главата ми.
Това не е отмъщение.
Всички живеем на ръба.
Трябва да се сбогуваме с върховните дни на славата.
Не, не, не, не, не, не.
И знам, че това е безмозъчно.
"Смелост!"
Продължавайте да стреляте и останете непоклатими!
Щом вратата на Бастилията бъде разбита, започни веднага с прикриващ огън!
Спутьори.
"Издигни се за свобода!"
Имат водач.
Застреляй техния водач веднага!
"Оскар" Вярата ти...
По-бързо!
Ла Сал, трябва да разбием вратата на замъка.
Така че придвижете оръжията напред!
(Огнестрелно ехо)
(Оскар стене)
Командире!
Не, не, не, не, не, не.
Просто следвай сърцето си и се бий!
Не и за никой друг.
"Оскар хленчи"
Не, не, не, не, не, не.
Следвай сърцето ми и се бий.
Отново, защо чакате?
Командир!
Оскар, за моята любов.
Издигни се за свобода.
Запази вярата си.
Изправете се за...
Командир!
"Войниците се затръшват"
Ален, ръката ти...
Продължавайте да се борите.
"Оскар хленчи"
Трябва да го направиш.
Продължавайте да стреляте.
Само още малко...
Не, не, не, не, не.
Това...
Бастилията трябва да падне.
Точно така!
"Всичко грухтене"
(музиката спира)
"Далечен викове"
Оскар диша кикотеливо.
Андре!
Моят сладък съпруг.
Моят Андре.
Да не си страдал?
Надявам се да е бързо.
Хвани ме за ръката, Андре.
Няма от какво да се страхувам, ако беше с мен.
Командире, почакайте.
Остави ме тук, Ален.
Командире, ще се погрижим за вашите рани.
- Не повече.
Моля те, пусни ме долу.
Ален...
(Оскар стене тихо)
Не мога да повярвам, че си тук.
Андре е...
Чакам.
Чакам ме.
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
(издишва дълбоко)
умът ми е в мир.
Трябва да живея без да съжалявам за нищо в живота.
Сърцето ми винаги ме е водило.
следвах пътеводителя си.
Дори знаех топлината на любовта.
"Огнеборците на Канон"
Не, не, не, не, не, не.
Те...командир!
Белият флаг на предадените!
"Нежна музика."
Не мога да повярвам, че си тук.
Най-накрая... всичко свърши.
Не, не, не, не, не.
Франция, колко те обичам.
И неговите граждани.
храбрите и смели френски хора.
Свобода, Равенство, Братство.
Надявам се, че този уважаван Идеал
"Ще надделее."
И ще има голяма основа за цялото човечество.
Нежната музика продължава.
(Диша тежко)
Да.
Да живее!
Франция!
Оскар издишва бавно.
Не, не, не, не, не, не.
Командир!
Не, не, не, не, не, не.
Те се предали!
Обърнахме ги право срещу тях!
Не, не, не, не, не.
- Да.
Успяхме, спечелихме!
Ние го направихме, всички!
Не, не, не, не, не, не.
Свири музика.
(музиката спира)
"Нежна балада."
14 юли 1789 г.
Този момент беше началото на нова глава в историята.
26-ти август 1789 г.
Тази декларация, в чест на свободата и равния живот на всички хора,
се превръща в дълготраен паметник в човешката история.
5 октомври 1789 г.
Разгневен от недостига на храна.
парижките жени вървяха по Версай.
6 октомври 1789 г.
Кралското семейство напусна Версай завинаги.
и се отправиха към двореца Туилери в Париж.
20 юни 1791 г., полетът до Варенс.
С помощта на фон Ферсен царското семейство се провалило в опит да избяга от страната.
Гневът стана по-силен сред гражданите.
13-ти август 1792 г.
кралската власт беше отменена.
Кралското семейство било в затвора в Темпъла на турнето.
21 септември 1792 г.
Луи XVI абдициран и Франция е обявина за република.
Балад продължава.
21 януари 1793 г.
Луи XVI беше екзекутиран.
1-ви август 1793 г.
Мария Антоанета беше разбита от децата си.
и се преместих в Консиержерията.
16-ти октомври 1793 г.
Мария Антоанета беше екзекутирана.
20 юни 1810 г.
Ханс Axel Von Fersen е убит от мафия в родната си Швеция.
Верен на обещанието си към Мария Антоанета, той никога не се е женил.
Френската революция.
започвайки с падането на Бастилията на 14 юли 1789 г.
доведе до управляването на Терор.
която е приключила след преврата на Наполеон на 9-ти ноември 1799 г.
Тези рози са преживяли тези бурни времена.
решително преследвайки собствената си воля.
(музиката спира)
До ден-днешен брилянтните им цветя разцъфтяват.
Всеки от тях е благороден и горд.
Тези смели венчелистчета никога не избледняват.
Преобладаваща сияние, окъпана в топла светлина.