Свалих го от YTS.MX.
(мека музика)
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
"Настроен дирижабъл"
- Ще те накара да избягаш за нула време.
- Защо не ми говориш така?
- Така ли?
Знаеш ли откога сме заедно?
- Ами...
Три месеца.
- Толкова дълго?
Трябва да поговорим.
(мека музика)
Какви точно сме?
Ние сме двама души...
Тези, които се харесват.
Много.
Трябва да знам, че си готов.
Да направим връзката ни на следващо ниво.
Или можем...
Можем да го държим на сегашното ниво.
Сегашното ниво е хубаво.
- Знаех си.
Виж...
Още не съм стигнала до там.
Много си сладък, Джони, но...
Имам нужда от някой, който може да се обвърже.
Затръшване на вратата.
(Звук на двигателя)
- Отвори капака.
(Кликване)
Започвайте.
(автоматичния звук на колата)
(мека музика)
Джони!
- Стив!
Как се продава моята сила?
- Няма.
Аз се съгласих с това твое хоби, но това е бара.
Никой не иска сок, освен г-ца Би.
- Вкусно е и ми оправи главоболието.
- Виж, тя разбира.
Разбираш ли от тостери?
Хайде, дай ми един ден.
- Благодаря.
(мека музика)
- Здравей.
Знам, че ти е първи ден.
но ние не носим черно в замъка.
Черното е за скръб и погребения.
- Много съжалявам, г-це.
Бели сака в килер No2.
Мишел, би ли й помогнала, моля те?
Ани, балът е след 8 дни.
Искам всичко да е перфектно.
- Погрижи се всички кърпички да са на ръба.
- Като препечен бекон.
- Но не.
На обяд ще се срещнеш с офицера.
Посвещаване на Статуята в 2 часа, чай в 4 часа.
с комитета Глостър.
О, и трябва да приключиш речите си за бала.
Мразя да го казвам отново, но...
Данъците са малко забавени.
Добре ли сте, Ваше Височество?
- Уморена съм, Прюдънс.
От всичко.
Безкрайните задължения и задължения.
Няма да се подмладявам.
Време е да започнем да се подготвяме за неизбежните.
и оправих плановете си.
- Ваше Величество?
без пряк наследник,
Титлата ще бъде предадена на най-близкия ми роднина.
Моля, извикайте братовчед ми Алистър.
Сигурен съм, че чака търпеливо по телефона.
(книга с капките)
- Не одобряваш ли?
- Той е преследвач на титли.
Виждал съм го и да играе поло.
Конят му го хвърли два пъти.
Конетата са отличен познавач на характерите.
Не можеш да съдиш човек по това.
- Ами...
Така или иначе, никога не съм бил.
Свързана е с хората тук.
Ако има начин да спасим това място, то е с нова кръв.
Алистър Ковингтън-Брийд не е нова кръв.
Може да ни изненада.
Взех решение.
Моля те, започни да оправяш нещата ми.
- Както желаете, ваша светлост.
(мека музика)
(въздишки)
Брак?
(хартии раздрускват)
Удостоверяване на брак.
(присмех)
Темпо музика.
Ваше Величество!
Не знам как да го кажа, но се подгответе да бъдете...
удивен не е точно думата.
- Коя е думата?
- Побъркал се е!
(интензивна музика)
- Добре, всички.
Вечерта на караоке е!
(ръкопляскане)
И първо, на сцената имаме Джони Пейн!
Хайде, Джони, ела тук!
(аплодисменти)
- Благодаря, Стив.
- Да вървим!
А сега...
За момента никой не чакаше!
(смях)
Готови ли сме?
"Роден, за да бъде луд"
Еха!
Закарайте двигателя си да работи.
"Насочете се към пътя!"
"Търсим приключение и каквото ни се изпречи на пътя."
Да, скъпа, ще се случи.
Вземи света в любов.
Стреляйте с всичките си оръжия и се взривете в космоса.
Като дете на природата.
Ние сме родени, родени да бъдем диви.
Ще полетя толкова високо, че никога няма да умра.
"Роден да бъде луд"
- Да, хайде!
"Роден да бъде луд!"
(аплодисменти)
(прочистване на гърлото)
- Здравей.
Хазяинът каза, че ще ви намеря тук.
Ето ме и мен.
Джони Пейн.
-Косата ти е доста... висока.
- Благодаря, сам съм го израснала.
Ти не си процесен сървър, нали, защото върнах тези книги.
Аз съм съветник на Уилям, херцог Гласвик.
- Това е нещо ново.
Той иска присъствието ви в Гласвик Castle, на юг от Йорк.
Йорк.
Кажи му, че ще дойда.
Веднага след срещата ми с краля на сърцето и г-н Картофена глава.
Само за момент.
Добре, всички, имаме Мелани.
Да, и аз те обичам.
Добре, ще ти звънна пак.
Времето е от значение.
"Мека рок песен на заден план."
Наистина го правиш, нали?
Уверявам ви, че съм сериозен.
- Напротив.
Тогава защо този херцог, където и да иска да ме види?
Има ли по-уединено място, където да поговорим?
- Да.
Мисля, че музиката беше малко шумна, но можех да се закълна.
Чух да казваш нещо лудо, сякаш херцог иска да ме види?
Изглежда, че ти си следващият, който ще го преуспее.
- Какво?
Дукът.
Той ти е баща.
- Не, благодаря.
Това ли е всичко, което ще кажеш?
Питайте баща ми, който и да е,
Къде е бил последните 38 години от живота ми?
Можеш да му кажеш и други неща.
- Спокойно, не може да се обвърже.
Ще чака да скъсаш с него.
и оправи колата си на път за навън.
Значи няма да дойдеш?
- Няма.
- Разочароващо е.
Надявах се, че може би,
Няма значение.
Ще кажа на херцога.
Добър ден.
(стъпки)
- Забравил си това!
- Хей, мамо!
- Хей...
Какво има?
Няма да повярваш.
Един сноб с английски акцент влезе в дома на Стив.
Добре, че татко иска да се запознае с мен.
Или по-скоро ме викат.
- О, Боже.
Предполагам, че никога не сме говорили за него.
- Опитах.
- Да.
Не исках да чувам за някакъв клоун, който ни е избягал.
- Не беше точно така.
(въздишки)
Седнете.
Беше на почивка.
Пеех в пиано бара в центъра.
И идва всяка вечер една седмица.
- Но сте се оженили след седмица?
Три!
(смях)
Ние избягахме.
Бяхме млади и глупави.
Знаех си, че е от някакво задушно семейство.
но той каза, че иска да избяга от всичко това.
Принуждавали са го да се върне.
И го направи.
Той ги е избрал.
Така че го анулирах.
Разбрах, че съм бременна.
И му изпратих писмо, за да му кажа.
Но така и не получих отговор.
Тогава реших, че ще сме само аз и ти.
- Знаеш ли,
Вие сте били най-добрите родители, които всяко дете би поискало.
Запознайте се с него.
Върви там.
- Защо?
- Виж тази част от себе си.
дори и да е малка част.
- Да, може би ще го направя.
За да мога да го гледам в очите.
и му кажи, че сме добре и без него.
Виж това.
Билет първа класа.
- Какво?
- Да.
(наемна музика)
За първи път ли сте в нашето село?
Каква работа имате в замъка?
Виждам се с херцога.
Разбира се, че си.
И какво ще му кажеш?
- Здравей, татко.
(смях)
- Това беше добро, приятел!
(смях)
(наемна музика)
Ауп, ето го моя замък.
Най-хубавият грог в града.
- Може да ми трябва грог след това.
Добър ден.
- Прюдънс.
Приятно ми е да ви видя отново.
- Ти също.
Колко е хубаво да се върнеш в херцогинята!
Надявам се, че намирате стаята си за задоволителна.
- Моето е малко малко, предпочитам източен крилце.
където обикновено отседна.
- Закрито е, лейди Елена.
Алистър, това трябва да се промени.
- Разбира се, мамо.
И се надявам, когато му дойде времето...
че Прюдънс ще остане мой съветник.
- А, да.
(мека музика)
- Боже мой!
Хубава е, нали?
Някога тя имаше някаква стойност.
Вече не.
Чух, че тук има повече дългове, отколкото стаи.
Искаш ли да чакам?
- Всичко е наред.
- Поздравете старата снарядка.
- Добре.
- Добре дошли.
Братовчеде Алистър.
- Ваше Величество.
Лейди Елена.
Благодаря, че дойдохте толкова бързо.
Надявам се, че ще останете за бала през уикенда?
Не бихме го пропуснали заради целия чай в Китай!
(смях)
- Както обяснява Прюдънс,
Реших да започна този процес.
да предам дълга си.
и ще предаде херцогството на законния си наследник.
- Да, който, както съм сигурна, е...
(Звук от клаксона на колата)
- Да, направих го.
- Боже, какво е това?
- Това е... замък.
Това е следващият херцог на Гласвик.
- Какво?
"Мека напрегната музика"
Аз съм Джони.
Добър ден, господине.
- Пфу!
(Джони подсмихва се)
Мога ли да взема багажа ви, сър?
- Добре е, ще го пазя.
Уверявам ви, че ще го пазя с живота си.
- Благодаря, Джефрис.
Както можете да си представите, не ви очаквахме.
Ти ме покани!
- И ето те и теб!
- Къде е той?
- Негова светлост ще дойде всеки момент.
Може би ще искате да се преоблечете.
- Имаме дрес код, така че...
Прислужниците ни ще ви донесат сако и вратовръзка.
Тогава нямаше да приличам на себе си.
Значи няма да се преоблечеш?
- Няма.
(подсмихва се)
- Моля те, не пипай нищо.
- Може би аз ще... трябва да поогледам наоколо.
- Не можем да ви оставим да се губите.
Последвайте ме.
Гласвик Castle има три крилца.
67 стаи, библиотека,
всекидневната, всекидневната.
В трапезарията и в по-малката всекидневна.
(мека пиано музика)
Това е грандиозната бална зала.
Ще правиш парти ли?
Това е времева традиция.
Нищо не се е променяло от три столетия.
Дори списъка с гости.
Благодаря ти, Ани.
- Много е сладък.
- О, да.
Без докосване, благодаря ви!
- Разхлабено е.
Това място е пълно с банани.
Гаргойлите са хубава работа.
Херцогът ще дойде всеки момент.
- Добре изглеждащ.
(приспособяване на камера)
Усмихни се на мама.
(приспособяване на камера)
Така че...
Имаш ли връзка?
- Моля?
- Не, няма нужда да казваш нищо, добър съм в това.
Има хубава стока с име като...
Найджъл или Базил и когато не е на поло
или на яхти наоколо,
Той кара Ягуара си.
Прав ли съм?
Чакай тук.
И моля те, не пипай нищо.
- Нищо няма да пипам.
(мека музика)
Гард!
Тинк, Тинк, ще те хвана.
Да, да!
Не, не!
А-ха!
Съжалявам.
(пляскане)
(Силен удар)
- Добре.
- Здравей.
- Джонатан, нали?
Джони.
И как да ви наричам?
- Ваше Величество е обичайна.
Или ако предпочитате,
Уилям Чарлз Едуард Хенри, херцог на Гласуик.
- Просто се отмяташ от езика, нали?
(въздишки)
Да го направим ли?
- Да, да.
Чух, че сте в автомобилната индустрия.
Аз съм механик.
Предполагам, че светът се нуждае от механици.
- Да, може би повече от херцоги.
Титлата си има своите предизвикателства.
Както със сигурност ще видите.
- Не, не, не, не съм тук заради титлата.
- Трябва да знаете, че заглавието
е прикрепен към земята.
и земята не може да бъде продадена.
Така че ако това са пари, които търсиш, страхувам се, че си дошъл за нищо.
Затова ли мислиш, че съм тук?
За пари?
- Бих бил небрежен, ако не ми мина през ума.
- Не ти искам парите.
Не искам нищо от теб.
Исках да дойда тук и да ви погледна лице в лице.
и да те попитам защо си тръгна.
И сега, когато те срещнах,
Мисля, че вече не ми пука.
- Добре.
Предполагам, че е така.
- Това е.
Още ли пее?
- Какво?
Майка ти беше доста талантлива.
- Тя се отказа, за да ме отгледа.
(мека музика)
(присмех)
Сноби, присъда.
снизходителна, арогантна, самоуверена, студена риба!
Предполагам, че не е минало добре.
Не мога да повярвам, че имам връзка с него.
- Ще се затопли с времето.
Жалко, че няма да съм тук да го видя.
Значи това е?
Измина целия този път, за да се обърнеш и да си тръгнеш?
- Видях достатъчно.
Мисля, че свършихме.
Бъдещата титла на херцогството е заложена на карта.
Благодаря, че се сети за мен, но не благодаря.
- Не можеш просто така да се откажа от херцогството.
Първо трябва да го наследиш, после да отпаднеш до една година.
- Благодаря.
Къде отиваш?
- Пишлето.
Не можеш да останеш в кръчма.
Вие сте син на херцога.
Това те прави господар и наследник.
Може да остана в "Хеърбнб".
Ти си най-дразнещият и луд човек, когото познавам.
- Същото!
Джаг-ю-а.
Знаех си!
(смях)
Можеш ли да си представиш някой като него на място като това?
Има причина да ги наричат "общини".
(мека китаристска музика)
- Кръвта му е по-чиста от твоята.
(въздишки)
(Скърцане на врати)
- Пфу...
Красива си.
Но ти трябва баня.
(витарна музика)
Ето го!
Нали, момчета?
Казах им, че ще те изритат до час.
Говори се бързо наоколо, а?
- Приятелката ми работи в замъка.
- Е, старата скваст ти е дала малък говор?
Какво има?
- Така правят, когато нямат какво друго да кажат.
- Как намирате честното ни село?
- Мисля, че ви е много хубаво.
Освен от време на време идиот.
- Колко отчаяно!
- Все едно съм в замъка!
(мека музика)
(Затръшване на вратата)
Виждали ли сте един силен американец с високи коси?
Джони, той е ето там.
Наистина се надявам да знаеш какво правиш тук.
- Ще го чуеш... веднага, става ли?
- Да.
Бих искал да кажа нещо, моля.
- Да, добре.
- Благодаря, Оги.
- Ледена вода, моля.
Ние сме това, което пием.
- Ще се заема с това.
Визитата на херцога с вас беше неудобна и малко шокираща.
Бях там.
Той ме инструктира да ви помоля да останете до края на седмицата.
и ще ви покажа наоколо.
В края на седмицата ще бъдеш на бала.
Топката?
Защо?
- Историята ти е тук.
Освен това иска да ви запознае.
Сам щеше да ви каже, но не е много добър с...
- Хора?
Но ви казвам, че ги има.
Благодаря.
- Ами ти?
Искаш ли да остана?
- Нямам мнение по въпроса.
Просто следвам неговите желания.
- Ще пропусна.
Не можете да предадете лична молба на херцога.
- Какво, ще ме обезглавят ли?
Обезглавяването е незаконно през 16-ти век.
- Той знае ли за това?
Предполагам, че с времето, което имате.
В места като това, вие сте малко опитен в дартс?
Три пъти в бара на Стив.
Тогава облог.
Ако спечелиш, можеш да си тръгнеш.
Аз печеля, ти остани.
- Добре...
Но ако спечеля,
Ставаш пред всички тези хора.
и ще пееш караоке песен по мой избор.
(Коината киптят)
(Рок музика)
- Поправил го е!
(неясно бърборене)
Наемаш ли някого, Оги?
- Първо ти.
- Добре.
- О, да.
- Еха!
- Никак не е зле.
- Добре.
(леки, игрива музика)
- Много е гладка!
Не съм виждал подобно нещо!
Непобеден шампион на триконтинентите от Вимингтън.
Джефрис ще ти донесе нещата в замъка.
- Е, това беше... Неочаквано.
(Крикети чуруликат)
Къде са всички?
- В леглото, девет е.
- Девет.
Надявам се, че няма да те държа будна.
Премествах нещата ти в Синята стая.
Синьото не е моят цвят.
Може би Блу е моят цвят.
Няма ли гаргойли?
Някой да не е гладил дрехите ми?
- Радвай се, че не беше в тях тогава.
Лека нощ.
- Лека нощ.
(Затръшване на вратата)
- Еха!
(мека музика)
- Подслушваме, а?
(смее се)
- Нарича се разследване.
И какво, да не е въпрос на херцог?
- Е, той казва всички лоши неща,
Той прави всички лоши неща.
Значи го харесваш?
Напомня ми за момчетата, които познаваме от деца.
(смях)
- Да се забавляваш в селото?
- Да. - Да бъдеш част от нещата.
Липсва ми стария Пру.
- И на мен ми липсва.
Чай?
- Да, перфектно.
Благодаря ти, Ани.
(почукване на вратата)
- Влезте!
Хей, това със старата музика не помогна.
- О, сър, старинна фонограм.
Това е само за шоуто.
- Само за шоуто...
и за музиката.
- Донесох днесшния пътеводител.
Обиколка.
Градините на плета, царската плочка.
Един час почивка!
Вълнуваща вечеря, по-малко храна.
- И... смените на гардероба се забелязват в червено.
Джефрис ще ви даде избор от подходящи дрехи.
- Добре.
- Точно така.
Ще кажа на шофьора да докара колата.
- Защо не направим обиколката?
- Това са велосипеди.
Тези са за...
- Да, но забавното не е в графика.
Днес е!
- Добре.
Всичко е на херцогинята.
17 000 акра, най-вече земеделски земи.
Имаме си своя църква и гробище.
- Не трябва да си тръгваш.
- Бащата на херцога, дядо ти,
пилеят това, което е останало от семейните пари.
Оставил го е с планина от дълг.
Страхувам се, че не е успял да промени нещата.
Трябва да се отбия за малко.
(Сигнализиращ камбаната)
Това е една от най-старата ферма.
Добро утро, Финчи.
За новия ви внук.
- Благодаря, г-це Прюдънс.
Това е Джони.
Вие трябва да сте момчето на херцога.
- Не, моля те, просто Джони.
- Финчи.
Как върви със старата коричка?
Извинете ме!
Наричали са го по-лошо!
- Искаш да ги купиш ли?
Защото никой друг не е.
Какво им става?
Пазарът се размекна.
Вероятно просто ще ги изсерем отново.
Извинете ме.
Има ли други зеленчуци?
Кога за последен път го използва?
- Можеше да е преди 10 години.
Беше Епъл овощна градина.
Но ние имахме лош късмет.
Изминаха години от както старата кора е тук.
Но ще кажа нещо за него.
Добър хазяин е.
- Хазяинът?
на земята Гласвик от години.
Негова светлост не ни взема и пени.
Никога не е.
- Наистина ли?
По време на Голямата Северна война,
първият херцог защитаваше света тук.
Топката на Гласвик се проведе същата вечер.
И от тогава всяка година.
Надявах се да си ти.
Алистър, виждам, че още се бавиш.
Херцогът помоли да остане за бала.
- Предполагам, че после си тръгваш.
- Да, предястие, чаша пунш и си тръгвам.
Предполагам, че трябва да се запознаем както трябва.
Алистър Ковингтън-Брид от Виншер, на север от Девон.
Джони Пейн, Южна Фили.
на изток от "Пат Систърстек".
- Колко забавно.
Ще се присъединиш ли към мен?
Сигурен съм, че г-н Филаделфия може да се забавлява.
Да, страхувам се, че не мога да оставя гостенката без надзор.
- Да, обичайното ми детегледачка не е на работа.
- Е, ти и аз ще имаме много време да се парираме и да се борим.
Теория на фехтовка.
Довиждане!
- Наздраве!
- Смея ли да попитам?
Той ти е втори братовчед, два пъти отзован.
- Може ли да бъде напълно отстранен?
- Той е следващият след теб.
Хайде да се поразходим.
Ще ти покажа задната акра.
Когато разбрах, че херцогът има син,
Помислих си: "Някой друг!"
Не се отказвай.
- Титлата.
Поне си помисли.
Значи аз съм по-малкото зло.
Бих го казал другояче!
- Оценявам подкрепата ви, но...
Имам живот у дома.
И както виждате, не се вписвам тук.
- Просто се тревожа какво би направил Алистър.
Може би не е толкова лош, колкото си мислиш.
Той е роден със Сребърна лъжица в устата.
Никога не е работил и ден в живота си.
- Казва хубавата дама, която живее в замък.
(смях)
- Аз живея в замъка.
защото родителите ми бяха на служба там.
Мама е работила в кухнята, татко е бил главатар.
И двамата умряха в катастрофа, когато бях на осем.
Извинете, херцогът ме взе.
Прати ме в скъпи училища.
"Оксфорд" се грижи за мен.
Като баща?
- Предполагам.
Първо исках да се впиша.
тогава с течение на времето аз...
Предполагам, че току-що се превърнах в друг човек.
По-добре е хората да гледат на мен, отколкото на мен.
- Защо просто не те погледнаха?
- Тук не е така.
- Гледам те.
Не на теб, нито на теб.
Само за теб.
Първо, плетовете са засадени от четвъртата херцогиня.
"Сочна музика"
Наште гости за края на седмицата.
Лорд и лейди Куинс.
заедно с лейди Корделия и съпруга й Арчибалд.
Мога ли да ви представя Джони Пейн?
Радвам се да се запознаем.
С нетърпение чакаме да се запознаем с вас.
- Сега го казваш!
- Имам брилянтна идея.
Какво ще кажеш, братовчеде?
- Може би някой друг път.
Може ли да е следващият Дюк, който не е на път?
(лек смях)
Е, това е непохватен спорт.
Може би нещо по-възхитително.
Или лека игра на Бадминтън.
(смях)
- Не.
Да го направим с коня.
Чудесно.
(смяхта продължава)
Прюдънс, вярвам, че и ти ще се присъединиш към нас.
- Разбира се.
- Е, ела с мен.
Радвам се да се запознаем.
Не е нужно да го правиш.
- Мисля, че да.
Последвайте ме.
- Еха.
Хей.
- Трискит.
- Трискит, по-леко с мен, става ли?
- Няма да го яхнеш.
Алистър ще е в Трискит.
Това е твоят кон.
Казва се Криймпуф.
Тя е най-нежната и доста добра с децата.
- Криймпуф.
Страхотно.
Ето го.
А как се казва малкия ви кон?
- Рамбо.
Понякога ходи на "Кримпаф".
Да започваме ли?
Хайде, момче, хайде!
Да тръгваме, Трискит.
"Оркестрална музика"
(мека музика)
- Не е зле.
Не си се смутил напълно.
- Опитвам се.
- Добре, да вдигаме антето.
Да се забавляваме малко.
Хайде, Трискит!
Темпо музика.
Да, добре.
- Благодаря.
Хайде да го направим, стари приятелю.
Хайде, момче, хайде.
Еха!
- Да вървим, хайде!
Какво правиш, Трискит?
Спри, момче!
(Както сумтене)
(конски викове)
(леки ръкопляскания)
- Браво, Джони, стари приятелю.
(въздишки)
Алистър, къде отиваш?
- Ще се върна, благодаря ви много!
(грухтене)
- Как го направи?
механик на бикове.
Бар и грил на Стив. Непобеден.
Пфу!
На това му викам моята ярка бленда.
Добре.
Добре, момента на истината.
Наздраве.
А аз дори не обичам цвекло.
- Помага на кръвотечението, подобрява издържливостта.
и най-важното, лекува махмурлука!
Тогава направи за кръчмата.
- Здравей, голям идиот!
Опитай.
Какво става тук?
Представяме ви ползата от здрав сока.
- Хм.
- Имаше празнина в маршрута ми.
- Добре, обратно на работа.
Запази малко за дамата.
- Ах...
Може би по-късно, всяко нещо по реда си.
Трябва да видим детайли за тази вечер.
Ще се съберем в голямата стая.
в шест и половина.
При пристигането на херцога,
ще влезем в по-ниската всекидневна.
Никой да не седи, докато херцога не дойде.
Веднъж седнал, никой не ял, докато не ял.
Щом херцогът отхапе за последен път, ще спрем да ядем.
- Ами ако още съм гладен?
- Не мисля, че повече ще искаш.
Сервираме Желена змиорка.
И такива хора?
- Обикновено... не.
Нагоре по люка.
- Добре.
- Това е доста хубаво!
- И... намалява стреса!
За което мисля, че помагам.
- Да, малко.
Наздраве!
(смее се)
- Дрехите ви за вечерта, сър.
- Виж това.
Благодаря, Джефрис.
- Тук не вземаме бакшиши, сър.
- Никой не трябва да знае.
И няма нужда да ме наричате сър.
- Страхувам се, че трябва, сър.
Благодаря ви, сър.
В случай, че е от значение, не че би,
Но г-н Ковингтън-Брийд носи двусантиметрови лифта в обувките си.
- А аз си мислех, че говори до мен.
"Нежна музика"
Трябва да кажа, че не изглеждаш ужасно.
- И определено не изглеждаш ужасно.
- Благодаря.
Греша ли, или това е твое?
Четвъртата смяна на гардероба за днес?
- Не съм сигурна, изгубих бройката.
- Знаеш ли, това... това ми се струва като среща.
Почти.
(Оркестрална музика)
Дами и господа, както продиктува обичая,
Вечерята ни започва с Желената змиорка.
Добър вечер.
(кутъри ръмжене)
(пляскане)
- Вземи едно от моите.
Не е бил на пода.
(смях)
- Колко мило, братовчеде.
Но имам възможности.
Някой чел ли е скоро хубави книги?
Майка ти излезе скоро, нали?
- Да.
10 неща, които да се правят с пръстен от салфетка.
- Мога да се сетя за 11.
(принуден смях)
Знаеш ли, четох пленителна статия.
за това как някои хора използват хумор
за да прикрият чувството за малоценност.
Аз съм просто човек, който седи пред змиорка.
Иска ми се да беше поничка.
- Е, по думите на бармана,
Предизвикам ви на дуел на остроумието.
но виждам, че сте невъоръжен.
- По думите на такси от Южна Фили.
Защо не отидеш да летиш...
Чух, че е много добър.
новата изложба в "Тейт"?
Припомни ни, какво правят твоите хора?
- Моите хора?
Майка ми беше сервитьорка.
а аз съм в пътната индустрия.
- Той е механик.
И по-скоро добър, така съм чувал.
- Колко ободряващо.
Не виждате ли, че чашата ми е празна?
За херцогинята.
Ваше Величество,
За мен е чест да следвам вашите способни стъпки.
(въздишки)
- Тъй като си толкова честен,
Можеш да се редиш на опашка зад мен.
Промених си решението.
(издихания, неясно. Шептене)
Вътре съм.
(мека музика)
- Добре тогава.
На моя син и наследник.
Следващият херцог на Гласуик!
(мека музика)
- Ваше Величество, как можете да позволя това?
Ще позори херцога.
Алистър е подготвян за това.
- Както знаете,следът е по кръвопролития.
- Разбира се, че можеш да го обезкуражиш.
- Изглежда, че има собствен ум.
- Ваше Величество, бъдете сигурна, че ще подкрепим бъдещия херцог.
- С каквото можем.
Хайде, мамо.
"Нежно се смеете!"
- Не ми казвай, че капитулираш.
- Точно обратното.
Уверявам ви, че филистимците са от Фили.
ще се върне под една кола преди края на седмицата.
Хайде, вдигни.
Доти, остави съобщение.
- Мамо, винаги го казваш, когато мисля за това.
Мога ли да постигна нещо?
Мисля, че прекалих.
Обади ми се!
- За един от нашите!
Бъдещият херцог на Гласуик!
Сложи я там, приятел.
Благодаря ти, Хю.
Благодаря.
Благодаря ти, Оги.
- Това беше добро, господине.
(шумно въздишки)
(неясно бърборене)
- Ледена вода?
Една бира, моля?
(издишва)
Наздраве.
За бъдещето!
- За бъдещето.
Какво направих?
- Не съм много сигурна.
- Това не е просто ангажимент.
Това е доживотен ангажимент.
Ти си виновен.
Да, защо трябваше да ходиш в бара?
По същата причина, заради която и аз.
винаги си там.
- Така е.
Разбира се, трябва да те излъскам за бала.
Привързан ли сте към името си?
- Какво?
Джони, малко е неформално.
Лорд Джон може да е по-добър, или лорд Джонатан.
- Или Джони.
След Джони Кеш.
Песента му свиреше по радиото, когато мама ме връщаше от болницата.
- Това е доста мило.
Виж.
Не очаквам да се преоблечеш за една нощ.
Това е...
просто трябва да се преструваш.
Върви като херцог, говори като херцог.
и хората ще видят херцог.
- Нещо като това, което правиш.
- Не става въпрос за мен.
Джони!
Ела тук, това е за теб.
(Пиано музика)
Идвам, идвам!
- Всички знаем.
- Дук с класа.
Старата кора, която му викаме, само за удоволствие.
Намерил е наследник с много висока коса.
Този, който сега притежава гаечния ключ и месинга.
Давай, Ани, хайде!
Е, какво?
Имаше един млад мъж от Фили.
- Страхотен град!
Този, чийто акцент звучи доста глупаво.
- Наистина ли?
Кой може да оправи всичко, което е счупено?
И се надявам да остане съвсем откровен.
- Браво, много добре!
- Добре, Хю, давай.
Добре.
Вярно е, че съм от далеч.
Но ти ме накара да се чувствам добре дошъл всеки ден.
Сега с добри приятели като тези.
Никога няма да си тръгна.
И имам повече от една причина да остана.
- Много хубаво, много хубаво!
Аплодисменти за Джони, всички!
(аплодисменти)
Да чуем всички Хю! Дука!
(музика)
(стенания)
(Сумтене)
- Не можахте ли да спите?
- Имам няколко неща на главата.
- Мога да си представя.
Знаеш ли какво правиш?
- Да, знам си пътя около двигателя.
- Имах предвид това, за което се съгласи тази вечер.
- Това...
Нямам представа.
(кратък смях)
- И аз не знаех, когато спечелих титлата.
Мислех, че си роден за това.
Тогава бях... доста различен човек.
Древна история, предполагам.
Мислиш ли, че ще можеш да я накарате да избяга отново?
Не съм срещал кола, която да не мога.
- О, да.
Ще ми подадеш ли гаечния ключ?
Дълга работа, закръглена глава.
Предполагам, че не сте работили върху много коли.
- Това би означавало да си цапам ръцете.
Можеш ли да си сложиш пръста тук?
- Хм...
- Да, ще ми трябват клещи.
Иглоноси клещи.
- Достатъчно близо е.
"Виолинова музика"
Спокойно.
- Но тогава вдигната ръка.
Добре, става.
- Добре, добре.
- Добре, ще се оправиш.
- Да, готов съм.
- Добре.
Чух, че Дюк е имал грес по обувките тази сутрин.
Отрязахме петролна линия.
Ще се запознаете със 7-мия граф на Кавендиш.
4-ти граф на Дорсе.
и 14-ти граф на Рос-Шиър.
- Загубих им бройката.
Това са хора, които се очаква да познаваш.
- Много съжалявам.
Добре ли си?
- Ето така.
Освен точно обратното.
Може ли малко почивка?
- Благодаря.
Хю ми каза, че е поканен на бала.
О, да!
Благодаря ти, Пра!
Не знаете колко много означава това за нас.
Добре, може да съм поканила Хю.
Какво лошо има в това?
Чао!
Може да съм поканил и Финчи.
И жена му.
- Те ни заеха пресата за захарно цвекло.
И Финчи казва, че всяка година се правят тон на пилето.
Ябълки в южната овощна градина.
Кой знае, ако това нещо отплува,
Селската земя може да направи истински пари.
Трябва да кажа, че съм изненадан.
- Не ти ли харесва тази идея?
- Не, аз... мисля, че е чудесно.
- Добре.
Може би трябва да ми кажеш тези неща.
ако някой ден ще бъда твой съветник.
Така ли?
Изглежда невъзможена работа.
Но ми харесва предизвикателството.
Като стана дума...
А, да.
"Виолинова музика"
Едно, две, три.
(меко издишване)
(Меко дишане)
(неясно ръмжене)
(въздишки)
(ръмжене)
- Ние... ние...
- Да, това е... проблемния стол.
Просто трябва да знам, че е много близо...
- Твърде близо, мисля, че бяхме твърде близо.
(Телефонен звънец)
- Хей, мамо, кажи ми всичко!
- Мисля, че е малко по-различен от това, което си мислихме.
Били, когото познавам, е вътре.
- Така е.
Ау...
Виж, има хубаво лице.
Мислех, че говорим за Били.
Става дума за вашите връзки.
Виждам по снимките, че я харесваш.
- Мамо.
- Само не прави това, което винаги правиш.
Да й дадеш шанс?
(мека музика)
Ще ми дадеш ли гаечния ключ?
(щракване на гаечен ключ)
Мога ли да те попитам нещо?
- Разбира се.
(въздишки)
Така и не говорихме за нея.
- Да.
Знам.
Обичаше ли я наистина?
- Повече от всичко.
Още мога да си представя, когато я видях за първи път...
Пее.
Беше с дълга червена рокля.
цвете в косата й.
Седях в бара цяла седмица.
Просто се осмелих да говоря с нея.
Най-щастливите дни в живота ми.
Но семейството ми не можеше да приеме, че ще се оженя за... простолюдие.
Затова се върнах тук.
Не е на работа.
и нека ме превърнат в това.
И тогава всички мисли за майка ти бяха само мечта.
Ти я изостави.
- Това беше слабо.
Ти ме изостави.
- Не, не, не, никога не съм знаел за теб.
Написала ти е писма.
Така и не ми отговори.
Така и не ги получих.
И предполагам, че тя никога няма да получи моя.
Няма съмнение, че баща ми се е погрижил за това.
Предполагам, че това е.
Не си ли ядосан?
Нищо ли не чувстваш?
Добре ли беше в детството?
- Имах всичко.
Освен баща.
Съжалявам, Джони.
Пропуснах толкова много.
- И двамата.
(щракване на гаечен ключ)
Добре.
Качвай се.
Добре, започваме.
Напомпайте малко бензина.
(Кола започва)
(подсмихва се)
(смях)
(мека музика)
(Напрегната музика)
Мога ли да ви представя Алистър Ковингтън-Брийд?
Дюк от Гласвик.
Нежна музика.
- Ваше Величество!
Забравихте си пръчката.
Мисля, че няма да ми трябва повече, Джефрис.
- Радвам се да го чуя, сър.
(Кола започва)
"Соул музика"
Така ли ходи с баща си?
По-голямата част от детството ми беше в интернат.
Виждала съм баща ми само на високи ваканции.
Радвам се, че си тук.
Хубаво е да имаш механик наоколо.
- Не.
Радвам се, че си наоколо.
"Соул музика"
Знаеш ли, работих върху нещо малко.
Нямам търпение да го видиш.
- Джефри, извърти го.
Хайде, вложи малко сила!
Какво става, хора?
Джони!
- Виждаш ли? - Защо, доста впечатляващо!
- Имаме цяла операция.
- Ваше Величество!
- Не искате ли да кажете старата коричка?
(светлина подсмихва)
- Ти... ти си знаел?
- Разбира се, и не съм против.
(подсмихва се)
Финчи.
- Сър.
Както знаете,
Тази вечер е 312-ят Роял Гласвикбол.
И като такъв бих искал да я поканим.
На всички вас, вашите приятели,
Семейство, съседи, разгласете.
- Ами...
В старата кочана!
- Старата коричка!
- Ваше Величество!
Не вдигаш телефона.
Алистър иска среща.
- Малко съм зает.
Казва, че е спешно.
Знаете ли името на това начинание?
- Ами, поиграхме малко.
Прюдънс.
- Хм?
Имаш ли идеи?
- Може би.
Какво ще кажеш за...
"Общ землянков сок"?
- Не мисля, че можем да го победим.
(смях)
- Е, какво ще кажеш?
(подсмихва се)
Боже, какво става?
Тогава за какво е този спешен въпрос?
Алистър е разкрил важна информация.
Явно в усърдието си да помаже г-н Пейн,
довереният ви съветник не е забелязал нещо.
- За какво говориш?
Наследникът ви се е родил.
след като се оженихте за майка му.
По този начин искът му за титлата е нелегитимен.
Можеш да се моташ около Пикъла, ако избереш.
Но в този замък няма бъдеще за теб.
Туше.
Терминът е фехтовка.
Е, поне карахме колата.
(драматична музика)
- Да, да.
Джони!
Не трябваше да се забърквам в това.
Замъци, титли, желирани змиорки.
Дойдох тук, за да се срещна с баща ми и го направих.
и предполагам, че това е всичко, което трябва да бъде.
- Сега нещата се промениха.
- Хората не се променят, Прудънс.
Не ми е тук мястото.
- Не е вярно.
Не можеш просто да си тръгнеш.
Ами ние?
О, да.
Тя беше права през цялото време.
- Тя?
- Момичето на бара.
Каза, че ще намериш начин да сложиш край на нещата.
и оправи колата на път за навън.
Съжалявам.
- Аз също.
"Садлива музика"
- Вече си чул.
Съжалявам, приятел.
Все още мисля, че от теб щеше да излезе гениален херцог.
- Да, много време си бил в кръчмата.
Така е.
Горе главата.
- Джефрис?
Взех ти нещата.
Мога ли да кажа, че ще е много скучно в замъка без теб.
Първото е от мен.
- Не, Джефрис, не е нужно.
- Всъщност е за твоя сметка.
(смях)
Разбирам защо искаш да оставиш тази раница.
Ами Прюдънс?
Сигурен съм, че и без това няма да ходи никъде.
Това са глупости!
- Напълно съм съгласен.
Нямаш ли бал за който да се приготвяш?
- Няма да ходим.
Кой изобщо иска да е около някакви негодници?
- Хей...
Приятели.
(мека музика)
(въздишки)
Добре ли си?
- Да.
Трябваше да стане другояче.
Почти стана.
Предполагам, че не е трябвало да е другояче.
Е, обратно към начина, по който винаги са ставали нещата.
И ти ли ще го направиш?
Това съм аз, нали?
(въздишки)
Не трябва ли да се приготвяш за бала?
- Няма да ходя.
Никой от нас не е.
Не и без Джони.
- Това не е правилно.
Ами...
- Какво има?
Аз... аз... аз...
Трябва да видя херцога.
Нежна, вдъхновяваща музика.
Някога сменял ли си си вратовръзката, Джефрис?
- Само в неделя.
(Затръшване на вратата)
Ти се съгласи да останеш до бала.
облога си е облог.
Мога ли да ви бъда длъжник?
Не, трябва да приключиш това, което започна тук.
и започна много.
Поканил си селото вътре в тези стени.
за първи път от 312 години.
Трябва да си там с тях.
Освен това, ако ти не отидеш, с кого да танцувам?
- Прюдънс.
Мислиш, че хората не могат да се променят.
Не съм съгласен.
"Виолинова музика"
Лорд Тисбъри.
Радвам се да ви видя.
Лорд Кавендиш изглежда добре.
Ла...
Доти!
Били!
- От години не са ме наричали така!
Как ви наричат?
- Старата коричка!
Изглеждаш по-хубава от деня, когато се срещнахме.
- О, да.
Алистър, Елена, това е Дороти Пейн.
Доти, това са...
двама от най-големите сноби, които си срещал.
Елате да ви представя още нещо.
(Разсмея се)
- Какво сега?
Небеса горе.
- Остави ги да се позабавляват.
Скоро всичко ще свърши.
"Виолинова музика"
(смее се)
Не мислех, че ще видя това.
- Аз също.
Мамо?
- Куклено лице!
Боже!
Какво правиш тук?
- Виж се!
Били ми даде билет, първа класа!
- Извинете, това е...
Имам чувството, че вече те познавам.
Г-жо Пейн, радвам се да се запознаем.
- Моля те, скъпа, наричай ме Доти.
Доти, Доти, радвам се да се запознаем.
- Моля за вашето внимание.
Сигурен съм, че знаете,
Не съм известен с изразяването на чувства.
Но ще се опитам.
Миналата седмица доведе нов живот на тези стари кости.
Може да е от сока.
(смях)
Или да караш кола, която някога съм обичала.
Или отново да се обвържеш с добрите хора от Гласвик.
На мен ми се струва, че ми е даван втори шанс...
за да опозная сина си.
Кой ми напомня за човека, който някога бях,
когато всичко изглеждало възможно.
Първо, щях да използвам този случай.
за да обсъдим заниженото ми здраве.
Но сега ви казвам да затворите вратите на гробището!
(смях)
Защото имам още много работа.
Този път с хората от Гласуик до мен.
- Хей!
- И когато моето време свърши,
Надявам се Джони да е готов да ме преуспее.
Защото мисля, че от него ще излезе много добър херцог.
- Ваше Величество очевидно е объркана.
- Не съм бил по-ясен.
- За какво говориш?
- Преди много години.
Ожених се за любовта на живота си.
Но не я защитих.
За нас.
За което съжалявам и до ден-днешен.
Когато получих документи, отменящи брака ни,
Бях с разбито сърце.
С разбито сърце, за да ги подпишем.
Вашият подпис е върху тях.
Ще оставя съветника ми да говори за това.
Прюдънс?
Херцогът е левичар.
От подписа му се замаскива мастило, когато ръката му прекосява страниците.
Подправени са подписите върху анулирането.
Вероятно от бащата на херцога.
Невалидна е.
Всъщност е напълно възможно.
Негова светлост и Доти Пейн са още женени.
(неясно бърборене)
Дюк Уилям!
Да живее херцога!
Не, не, не!
Това няма да стане.
- Можеш да го потвърдиш с адвоката ми.
Тя те чака до вратата.
На път за вкъщи.
- Скъпа.
- Не ме докосвай, мамо!
- Скъпа!
(подсмихва се)
- Е, това е.
(мека пиано музика)
- Не съвсем.
Кога за последен път прегърна някого?
1989 г.
- Реч, Джони.
- Реч.
- Речта...
(нервната въздишка)
Ваше Величество.
Татко.
Имаш много работа.
И аз...
Имам няколко неща за живеене.
(смях)
И повече от много да учиш.
Но имам някои обещания, които трябва да изпълня.
С момчетата ще направим компания за сок.
- Точно така!
И ще направим тази ферма отново самоподдържаща се.
и да направим патето рентабилно.
Но преди това...
Искам да танцувам с най-красивото момиче в кралството.
"Виолинова музика"
(хленчи)
(Жена квичи)
(неясно бърборене)
(насекоми овлажняване)
Ангажимент до живот, а?
Нервна ли си?
- Всъщност...
(интензивна музика)
Нямам търпение.
(мека музика)
(музика се подува)
(смях)
- Здравей!
Татко, време ли е за чай?
Изглежда обичам чая.
- Трискит изглежда те харесва.
- Това е, защото го подкупва с цвекло.
- Не мисля така.
Не казахте ли, че конете са прекрасни съдии?
- Може би...
Скоро тази красавица ще ни изостави.
Това е синът на Трискит, Бискит.
- И къде отива Бискит?
Братовчед ти Хенри е влюбен в американка.
Ще й направи Бискит като подарък.
Чакай малко, имам още един братовчед?
По-хубав ли е от другия?
- Имаш много братовчеди!
Всъщност имате един на име Дезмънд.
който ще се ожени за момиче заради замък.
Това някъде наоколо ли е?
- Чували ли сте за Кралство Андровия?
- Разбира се, кой не го е направил?
- Хайде.
Да отидем в библиотеката.
и ще ви науча на нашето трудно родословно дърво.
- Предполагам, че съм нов човек на стария клон.
- Е, аз ще си взема духалката за листа.
(подсмихва се)
(смях)
(мека музика)
Излъчване: дифуз