Следната програма съдържа сцени, които някои зрители могат да намерят за обезпокоителни.
Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
"ГЛАСНА ДЕЙСТВИЕ"
Аз и всички останали.
разбрано...
Това е място.
Къде...
ненавист и страх.
бяха повече от всичко, което видяхме.
Бяхме толкова уплашени.
Постоянен страх.
Бяхме ужасени.
"ОРХЕСТРАЛНА МУЗИКА"
Аушвиц е най-големия лагер на смъртта.
светът никога не е виждал.
Около 1,1 милиона души са загинали тук.
От тях един милион са еврейки.
70 000 бяха поляци,
а 21 000 бяха роми и синти.
Аушвиц също беше дом на поне шест оркестъра.
от пленници и поръчани от Нацистите.
Музиката беше част от инфраструктурата на лагера.
Музиката беше оръжие.
Аз съм музикален композитор и диригент.
През последните осем години,
Събирам парчетата.
на музикалните ръкописи, които остават.
Скрити в записките, има много примери.
където музикантите се разбунтуваха...
с тайни представления.
и тъкачките забраниха мелодиите на концерт.
Всички тези истории са много специални.
Опитвам се да разбера.
Как би звучила музиката в Аушвиц?
за да можем най-накрая да чуем музиката.
в някои случаи за първи път от 80 години насам.
Ние стояхме отвън пред тази врата.
Имаше една известна музика, която свиреше в Аушвиц.
На практика всички плачат, но ние не плачат.
Ненадейно си спомняш: "О, имаше един свят...
които ние познавахме.
Еин Клейн Нахтмусик 1
(МУЗИК ФАДЕС, ENDS)
Бил съм десет пъти в Аушвиц.
и при всяко пътуване,
Здравей, Лео.
Радвам се да ви видя отново.
Благодаря ви. Много време.
Седнете, моля.
Отделът по събирания в Аушвиц.
всякакви различни предмети.
които имат връзка със съществуванието на лагера.
А това са картини, музикални инструменти.
а също и музикален ръкопис.
Благодаря ти много, Джен, благодаря ти.
За първи път дойдох в отдел "Сбирщина" преди осем години.
Поговорих си с един от архивистите.
И той ми спомена по някакъв начин.
че има музикален ръкопис,
Не мога да повярвам.
че такова нещо съществува.
Това е пример за една от части на архива.
и можем да видим, че е много повредена.
и заглавието липсва, инструментът липсва,
но това е едно от парчетата на мозайката.
И знам заради обхвата на тази част.
че това е цигулка две части.
Нито един от тези ръкописи не е пълен.
Предизвикателството за мен като композитор
е да се опитаме и ако е възможно по истински начин,
Запълвай празнините.
Става още по-сложно.
да уредиш нещата, защото не си имал.
едни и същи играчи ден след ден, защото тъжно
Музикантите умираха.
И така, трябваше да изследвам
свидетелства, говори за снимки,
да се опитаме да разберем кой е бил там по това време.
за да стигнем до шума.
възможно най-ясно.
След разговора ми с оцелелите,
едно от най-важното нещо за тях.
е, че наследяваме истината.
Музиката е абстрактична форма на изкуство.
и затова музиката може да го направи.
говори без думи.
И с нещо толкова голямо.
и такава сериозност.
като Холокоста,
Мисля, че музиката е от полза.
По начин, по който можем да разберем и да се справим с това.
(Звъни дълбоко)
Хората, които бяха заключили в тези ужасни карети,
Задавяхме се за въздух.
Ненадейно чухме този ужасен зов.
и те...
Свали верижката и вратите се отвориха.
Е, гледката, която ни посрещна.
е извън нечие въображение.
Кучетата лаят злобно.
Войниците маршируват напред-назад.
с пистолети на плещите.
и имаше общо чувство на паника.
(Звъни дълбоко)
Когато дойде транспортът,
симфоничния оркестър свиреше.
Видях ги да свирят, когато пристигнахме.
и не можех да си представя, че никога не съм чувал толкова красива музика.
защото мястото, от където идвам,
нямаше симфоничен оркестър.
Така че, когато такава хубава музика,
Не мислиш за нещо лошо.
Женският оркестър се състоеше в най-големия лагер.
Аушвиц II Биркенау...
в казармата, която беше до главната железопътна линия.
Там, където са дошли повечето хора.
Те често се извършваха с оглед на железопътната линия.
и близото креатория.
Ние знаем от свидетелствата на оцелелите.
че Еин Клейн Нахтмуск от Моцарт
е едно от парчетата на женския оркестър.
Успях да изследвам
какви инструменти са били на разположение по това време,
и това се състои от много небалансиран оркестър.
от много странни инструменти.
и това създава много, много характерен звук.
Еин Клейн Нахтмусик 1
Трудно е да си представя по-ужасна ситуация.
за производство на музика.
(МУЗИКАЛНИ ПОКАЗАТЕЛИ)
"Майките и децата бяха отведени отляво."
Погледнахме назад и видяхме майка си.
Имаше петнист шал на главата.
и й помахахме.
Не видяхме малките си братя, защото той беше...
Бяха малки и се изгубиха в тълпата.
Ние бяхме...
Насочен през...
на главната врата.
Миризмата беше ужасна.
и не знаехме какво е.
И този вид сива, мазна пепел пада.
Отведоха ни в 14-ти блок.
и плачехме, сестра ми и аз,
Имаше една дама, на която й дойде до гуша от плача.
Трябва да е била подправена.
Тя беше там от известно време.
Тя каза: "Не ставай глупав, няма да видиш майка си.
Виждаш ли дима?
и цялата тази мръсна пепел, падаща около нас?
Там е отишла майка ти.
"ПЕРЛ: Маршингът беше напълно всеки ден.
Но когато казваш марш, си представяш хубаво
да вървим там, но...
но...
Става дума за пропълзяване, а не за марш.
И голям марш,
Доста често...
не е странно хората да не се връщат.
Обикновено, когато излизаше на работа,
имаше 50-ти оркестър.
свирехте, а вие вървяхте към това.
И...
Когато се върна,
"Бръм-пум-пум-пум-пум!"
пум-пум, пум-пум,
По-бързо, по-бързо, по-бързо, по-бързо, по-бързо.
А ти отиваше на поход.
Без значение колко си уморен.
Когато дойде преди вратата,
беше: "Ахтунг, внимание!"
Изправете линиите.
Преброих ги.
И какавидите вървяха и викаха:
командир номер толкова и така,
54 души, 75 души,
и се втурва право напред и се преброява.
Знаехме, че ще тръгнем, чухме музика.
"Какво ще се случи днес?"
Ще се върна ли някога?
Помислих си: "Адът е тук!"
и правят музика.
И така стана.
Арбейтслагър Марсч от Хенрик Крол е единственият
пример, че имаме поход, написан от затворник.
И историята на това.
е, че го е написал в Аушвиц,
Много пъти, когато беше там.
Един затворник успя да вземе музиката от Аушвиц.
и го върнете на Хенрик Крол.
след войната.
Днес нямаме пълен резултат, но се справих.
за да изучим какви инструменти са били на разположение по това време,
като акордеон и саксофон,
който обикновено не се очаква в оркестър.
Имам чувството, че има скрито съобщение към музиката.
и можем да разберем това от него.
дисонанса в мелодичната линия и контрамелодиите.
както и дълъг път в малкия ключ.
Тази маршова музика е много трудна.
защото знаем, че това е бил фонът.
за наистина невъобразими ужаси.
(МУЗИЧНО СРЕЩУ СРЕЩАТА)
Сутринта беше поносимо.
когато пленниците все още вървяха нормално.
Но следобед гледката беше ужасна.
Като господар на концерта, стоях на ръба на оркестъра.
Така че имах най-близката гледка към затворите.
Никога няма да забравя деня, когато трябваше да гледам
като тяло на моя приятел.
Двама затворнички са го носили.
един отпред, един отзад.
а крайниците му висят.
само задълбочи ужаса на спектакъла.
"АРБЕЙТСЛАГЕР МАРШ"
Когато се върнахме от работа,
Трябваше да тръгнем след него.
Оркестърът, който свиреше и...
хора, които бяха...
бити до смърт или застреляни.
бяха...
пред оркестъра.
Мъртвите хора се подпират на стола.
Трябваше да се придвижим.
да си сваля шапките и да ги гледам.
"АРБЕЙТСЛАГЕР МАРШ"
(МУЗИК ПОТРЕБНИЦИ)
(МУЗИК ФАДЕС, ENDS)
(БИЛСОНГ)
Бях на 12 години и 3 месеца.
Никога не сме имали лукса.
дори...
Мисля повече от един ден напред.
Дехуманизираха ни.
Вече не сме хора.
Отидохме в тази малка стая и там имаше една дама.
Казва: "Искате да свирите?"
Казах: "Да, акордеона."
Тя каза: "Свири нещо!" Тя ми даде акордеон.
Знаех всичко от само себе си.
Свиря за нея и тя казва: "Добре."
Казаха, че Коменданта е решил.
за да направим оркестър.
Аз казвам: "Оркестър ли има?"
Всеки, който е бил на специална работа,
като кухнята или музиканта.
Или хора, които работят в прочистването, а после...
всички си тръгваха отделно от другия.
И те имаха всичко повече от нас.
Всички имаха малко по-добра храна.
За да сте здрав, трябва да знаете, че сте здрав.
за да останем чисти.
да не се изморяваш.
в оркестъра беше много по-лесна.
в сравнение с другите единици.
Но за да бъда част от оркестъра,
Не беше лесно.
Те трябва да се явят на прегледа.
По-скоро играйте пред затворничката.
който е определено да бъде техния диригент,
и те трябва да свирят добре.
Римски цигуларя, свиреше красиво на цигула.
без изобщо да чете музика.
човек с перфектен тен.
Бях там, когато пристигна.
Когато беше гол,
Той плачеше и се молеше да му бъде позволено да пази цигулката си.
Не искаше да се раздели с него при никакви обстоятелства.
Той направи невероятна демонстрация на своите способности.
Напълно гол, игра сякаш е в транс.
Изцеждат тон от цигулата.
Това реши незабавното му включване в лагерния оркестър.
За ромите...
музика, танци и семейството.
са може би... трите най-важни неща.
Да му взема цигулката и музиката.
сякаш му отне живота.
Този състав е написан.
в памет на Якуб Сегар.
който беше, точно като мен,
източен европеец, цигуларя.
Цигуларят и музикантът.
от.. ромска етнос.
Ние сме в Алте Юденрамп.
Това трябва да е било.
точното място, където той и другите жертви
Слезе от влака.
Мисля, че болката от него се усеща във въздуха.
Якуб Сегар е един от малкото римски музикали.
в Оркестър Аушвиц 1
и мисля, че историята на неговия брой е изумителна.
Ясно е, че е един от най-надарените цигулари.
със способността да чува една мелодия.
и ще го изсвиря напълно.
И в негова чест,
Написала съм тази соло цигулка.
чертеж на римските музикални традиции.
Цигулката е...
Много специална цигулка, защото...
тази цигулка беше тук в Аушвиц.
в лагера.
и играха по него.
един от оцелелите.
който беше тук в Аушвиц.
(МУЗИКАЛНИ ПОКАЗАТЕЛИ)
(БЪРД ЧАРПКА)
Имаше моменти, когато трябваше да забавляваме СС.
Свирихме известни мелодии.
Свирихме на пот.
Играехме валс, танго.
Или са ги донесли от вкъщи и са казали, че ще ни я изсвириш ли?
и ние ще го направим, или те са били известни мелодии.
Знаехме, че им харесва.
Нацистите щяха да ни навестят.
Те идват да си починат след убийството, което са направили.
Ще има музика.
Повярвай ми, беше страхотен оркестър от първа класа.
Беше част от техния...
Приятно изкарване на немците.
да бъда саркастичен, да...
За да ни причинят повече болка.
ГЕЙЕР: "Ниата на войната, музик, толкова Шон" или "Никога музиката не е била толкова красива"
беше поискана от войници на СС в Аушвиц.
Това парче е пример.
на един от фокстротите, известен в Нацистка Германия.
Да се опитаме да разберем цялата картина на този договор.
Направени са в Аушвиц.
музикална детективска работа.
Както и за ръкописите в архива.
Също така направих справки на записи от Нази Германия.
за да преконстабилизираме липсващите пролуки.
Мисля, че това е част.
най-трудно за нас, като музика,
защото...
В много отношения е красива музика, сочна е.
Играем в стил
подобно на това в Нацистка Германия.
така че има това сладко вибрато,
Плъзгането на низовете.
Но трябва да не забравяме, че това беше парче.
който е бил проведен за СС при нужда,
и много хора са намирали това за ужасно по това време.
Не, не, не, не, не, не.
(МУЗИЧНО СРЕЩУ СРЕЩАТА)
Хората от СС седеха там.
удобно, удобно.
Да пиеш бирите им или каквото там е.
и се забавляваха.
Бутилката бира се търкулваше една след друга.
Тапите от бутилките шампанско.
изстрел във въздуха с гръм и трясък.
а наденички и пиле запъргано на подноса.
Те обичаха музиката.
А аз стоях там и си помислих:
когато слънцето залязваше...
"Къде съм?"
Какво става с нас?
Къде е Бог?
Къде е Бог, къде е това, къде е целият свят?
Никой не го е грижа за нас, на никой не му пука какво е...
Какво се случва тук?
ВОЙНА МУСИК so SHON "продължение"
(МУЗИК ФАДЕС, ENDS)
(Затръшна се)
Бяхме толкова уплашени.
Бяхме толкова покорни.
Те са просто...
Плашещо...
Плашещо, някакъв вид...
някакъв вид опасност...
диви и омразни хора.
Станало е чудо.
Старата асистентка на майка ми.
двама по-големи братовчеди.
бяха в блок 16.
Тя дойде да ни намери.
И бяхме много напрегнати.
и е успяла да го направи с още двама души.
Искам да кажа, за да го направя,
че можеш да бъдеш бит до смърт.
но тя успя да ни смените.
в нейния квартал и наистина се грижи за нас.
Така че имахме голям късмет.
Излезнах с живота си.
На какво дължа това?
За мен няма съмнение.
че дължа това на непрестанна серия от чудо.
Музиката ми помогна в това.
и толкова много пъти са ми казвали, че...
че човек не може да оцелее с музика.
Една вечер намерих да лежи на земята.
Смачкана и мазна хартия.
покрит с писма, които привлякоха вниманието ми.
Миришеше на херинга и само Бог знае какво още.
но беше музика.
Само мелодията, написана на ръка, но много четлива.
без хармонизация, без помощ.
Заглавието на върха гласеше:
Три Варшавски полонази от 18-ти век
Автор: Анонимна.
На мазната хартия, която Симон Лакс намери
беше само една мелодична линия.
И така, Лейкс взе решението.
да дирижира това за квартета.
Честно казано, той не каза за какъв квартет го е написал.
Когато видях уредите, които познавам,
са били на разположение на Лейкс по това време,
За мен беше като цигулка.
акордеон, кларинет,
Двойният бас беше най-подходящият инструмент.
за да излезе природата на музиката.
Като се има предвид, че това парче е категорично
презентация на полска музика.
щеше да е забранено.
Ето защо знаем, че Шимон Лакс
е извършила това тайно.
"Вашара Полонаиз No2"
(МУЗИКАЛНИ ПОКАЗАТЕЛИ)
Никой не е оцелял без късмет.
Но не всички, които са имали късмет са оцелели.
Идвам от семейство на 11 г.
И единственият, който е оцелял, сме аз и брат ми, Алек.
Алек беше две години по-голям от мен.
и благодаря на Бога.
че без него,
Не мисля, че щях да живея.
Повечето хора са оцелели по две...
и ако нямаха брат или сестра,
Ще си намерят приятел, когото да задържат.
Защото, когато си в такава трудна позиция,
Опитвате се да живеете един за друг.
Кrematoriumът работи на пълна скорост.
ден и нощ.
Тежък дим с пламъци.
които можеш да видиш и да миришеш на горяща човешка плът.
И беше толкова отвратително.
Бяхме си го сложили под кожата.
не можем да се отървем от него, нито от деня, нито от нощта, нито от нощта.
Дойдохме с последния транспорт на унгарските евреи,
и креаторията.
денем и нощем отивахме на тези транспорти.
Химлер искаше...
колкото се може повече изгоряли и хиляди...
хиляди бяха изгоряли за един ден.
Бензинните камери бяха много близо до оркестъра.
Вижте, къде бяхме, кажете, ако вървите
най-много една или две пресечки.
Бензинните камери бяха там и можехме да ги видим.
Женският оркестър е бил много близо до креаторията.
Тристисе Етуд или Етюд на Чупенето?
е договорка, която Алма Роуз е сключила.
диригентът на женския оркестър.
Няма книги, които да са оцелели.
от женския оркестър, но един от цигуларите си спомняше
вътрешни подробности за това изпълнение и договорка,
и мога да се спра на записките й по този въпрос в писмото.
Това парче се изпълняваше в женските бараки.
където и двамата са тренирали и са живеели,
И те са изпълнили това тайно.
и много за себе си.
Аз съм евреин и...
по-голямата част от семейството ми умря в Аушвиц.
Моят прадядо.
и жена му и двете им деца,
Те избягаха от Белгия през 1940 г.
Затова съм тук.
осемте братя и сестри от двете страни,
Не си тръгна.
Нацистите ги отведоха.
и го отведоха в Аушвиц.
Всички са мъртви.
Имаме снимки у дома.
на малки братовчеди,
и да знаят, че не са оцелели.
Песента е за...
Жена, която има песен в себе си, хубава песен.
но накрая каза:
но вече не го искам в мен, така че...
Тълкуването ми е, че
Тя иска да може да изрази себе си.
Тя иска да може да го изпълни.
и да я пея, или някой да я пее.
Но тя не може да се изрази.
Защото...
Тя е в Аушвиц.
Пея тази песен.
за всички хора.
който не е преживял Аушвиц.
включително Алма Роуз.
който е написал статията.
"Оркестърска музика"
"Не, не, не, не, не!"
(МУЗИКАЛНИ ПОКАЗАТЕЛИ)
СТЪПКА
Брат ми, Дейвид, беше най-големия.
Беше достатъчно голям, 22-годишен.
и беше достатъчно голям, за да отиде в "Сондер Комадо".
Командирът на "Сондер" са хората.
които са работили в креаторията,
и ги държахме един за друг.
Единственият начин да разберем, че е бил там е, че ние...
ни изхвърлиха пакет храна над...
за кабелите, бодливата тел,
и след известно време спря.
И от тогава не сме го виждали.
Но ние открихме, че обикновено
те бяха...
Ликвидирана след три или четири седмици.
Ужасът е невъобразим.
Sonder Commando беше специално звено.
Млади, здрави, повечето бяха еврейки.
Трябва да хванат трупа.
на хората, убити в газовата камера.
и ги занеси при креаторията, носете ги за горене.
И искаха да изпратя съобщение отвън.
да се опиташ да кажеш на света,
за извършеното престъпление.
Внедрен е контрабанден запис на камера.
в тази много близо до Sonder Commando...
И бяха направени няколко снимки.
Една от снимките, които решиха да правят.
е малко поле.
и някои хора стояха прави.
да стои около нещо, което е на земята:
трупа на хора, които са били убити.
няколко минути по-рано.
И не могат да се изгорят в крематориум.
защото креаторията е или повредена,
или е твърде малък.
за да изгори всички тела.
на хората, убити в газовата камера.
в този момент.
"ОБЕДИНЕНО ТОНЕ"
Това, което не мога да забравя, е...
гледайки назад и махайки на майка ни.
Да.
Никога няма да забравя как, след запомнянето.
Масова екзекуция на пленниците от Силезианския транспорт.
който разтърси целия лагер.
Копичински седна на пианото.
и игра Революционерския Етуд на Шопен.
Беше лято, следобед.
Прозорците на музикалното бяха отворени.
и музиката може да бъде чута не само из целия лагер,
но също и в заетото от СС сгради.
За да се направи нещо такова, беше нужна невероятна смелост.
Адам Копичински свиреше на Революцията на Шопен Етуд.
и ще разбереш защо е взел това решение.
Тази особеност е била свързвана с полската резистентност.
много години преди това.
(МУЗИКАЛНИ ПОКАЗАТЕЛИ)
Музиката има способности.
да говори извън определено значение,
и затова...
музиката може да е много скъпа, за да влезе.
да се опитаме да се занимаваме с Холокоста
и да намериш правилните чувства и чувства.
Това е един от най-деликатните ръкописи.
Написано е с избелял молив.
И закътани вътре... тези страници.
ще намерим нещо много специално.
Това е ръкописът.
което ме накара да тръгна по този път преди осем години.
Това е неподписано.
довършен ръкопис.
Когато го видях за първи път,
Настръхнах по врата си.
защото красноречието
е същото като моето.
И така имах чувството, че е мое задължение да го доизкарам.
Можем да кажем, че е скеч.
защото можем да видим как се трият.
което показва, че нашият композитор
промени решението си, докато пишеше.
По-важното е, че и тук, в края,
няма двойна линия на бара, това е обикновен бара.
което значи, че не е довършено.
Всъщност това е кратък резултат.
за много по-голяма инструментация.
Скеч за нещо по-голямо.
Тази титла, поне си мисли:
е "Даръмне Зейл",
А това е поляци.
за "Пълни съжаления".
Това парче ме преследва от осем години.
защото все още не знам от кого е,
и единствената следа...
е самия почерк.
"Смелоди"
(продължение на мелодия)
"Ще се видим по-късно."
"СМЪРТНИ СТЪПКИ, ЕНЕРГИЯ"
(КЪСНО СТЪПКА)
Съюзническите сили идваха!
И ето...
Имам чувството, че ръцете ми...
Нежни ръце.
Да ме вдигаш...
и ме сложиха в чакаща линейка.
И беше топло...
с нежни гласове.
Ако говореха само немски, не.
Те говореха и казаха...
"Дръж се."
Помня го толкова ясно.
Това, че ни дадоха рокля...
и палто.
и обувки.
това беше лъч надежда.
за да оцелеем.
като си тръгна от Аушвиц.
(БИРДИ СМЪРКАТ)
За последен път минаваме край сгради.
Всеки ден вървим напред с години.
и изведнъж, някъде напред се издига песен.
полска песен, разбира се.
безгрижни и безгрижни.
И страхът ни от охраната избледнява.
Скръбта ни се топи.
На гара Катовице.
въздухът отекна с буболечка от Кулата на св. Мери.
и полските песни, свирени от Оркестъра Аушвиц,
които им беше позволено да донесат уредите си.
Построен в една вагонна кола.
те се сбогуваха.
"Полиш"
(МУЗИКАЛНИ ПОКАЗАТЕЛИ)
Опитвам се да разбера кой е написал незавършеното.
музикален скеч "Даръмне Зейл".
Когато го намерих в архивите на Аушвиц,
е закътано в първата част на 19-ти век.
Полските оперети, които бяха копирани на ръка.
Точно там, направо.
Накрая издирих другата част от оперетата.
в полската национална библиотека:
и по-важното,
името на копиращия,
Микцислав Кзински.
Знаем от номера на затворничката на Кзински.
че е пристигнал в Аушвиц на 17-ти април 1942 г.
Кзински беше зам. диригент
Оркестър Аушвиц 1
така че не само е правил уговорки,
но също така копираше различни части за всички играчи.
"Полиш"
Имам чувството, че Кзински е написал "Даремне Зел".
но за да знам със сигурност, трябва да ги сравня.
на два ръкописа.
Значи това е...
името на самата оперета.
Сега ни трябва само подписа.
И ето го.
1935 г., значи тази дата е написана.
Преди войната,
но най-важното, най-интересното е, че подписът:
"М.К."
И това означава Микцислав Кзински.
Така че, един от начините, по които можем да кажем,
който авторът е от ръкопис.
е триколката.
И всеки композитор пише по различен начин триколката си.
Така че, ако ги сравняваме,
на неподписаната и незавършена скеч.
Има много поразителна прилика.
Между тях двамата.
Така че можем да видим, че има същото.
Въртяща се форма тук.
а също и върха на триколката тук.
няма кръг, който да се очаква да видим.
Другото нещо, което трябва да погледнете, е
Самите записки.
Така че в много случаи, като тук,
можем да видим, че нашият композитор е написал:
Първо нотичката.
и малко бързо след това.
е нарисувал стеблото, а после боба.
И отново, това съвпада точно.
с този на скеча в архива.
Сходството е толкова поразително.
че ни казва, че това наистина трябва да е от една ръка.
Брат ми, Микзислав Кзински,
беше професор по музика и композитор.
който е написал и композирал изчезналите парчета
за различни инструменти
Свири на туба.
на месинга и на цигулката в струнния оркестър.
Мисля, че причината за това е Микцислав Кзински.
не е довършвал работата си, защото не е могъл да я изпълни.
Това е парче, което е
много тъжна.
и не мога да си представя никакъв контекст.
В която щеше да бъде допуснато.
Мисля, че това е написано за себе си.
и най-накрая му даваме глас.
И мога само да се надявам, че...
Той е доволен от това, което направих.
"Оркестърска музика"
"ОРХЕСТРАЛНА МУЗИКА"
След това...
Мисля, че ни беше страх.
Страх ме е да се изправя пред реалността.
Мисля, че през целия си живот,
всичко, което исках да направя.
ще изживее живота си, без да получи наказание.
Ще се опитам да не гледам хората, но няма да задавам въпроси.
Всички имахме проблеми.
и живота имаше различен смисъл.
Напълно различен смисъл.
Когато обикалям и говоря за опита си,
Болезнено е.
но имам чувството, че...
че човечеството трябва да се научи.
и ако човечеството не се научи,
ще се случи отново и отново.
Може да е с друго палто.
но човек трябва да бъде много внимателен.
(БИЛСОНГ)
И така, намирам го за чудесно...
Утешително е, когато дойда тук.
Каквото и да ми се върти в главата,
Излезнах в градината.
Прекрасно е.
Много е важно хората да чуват.
и това е причината на 95 г.
Все още съм готов.
да говоря с млади хора.
Защото всички ми казват, че е различно.
да чуем нашите свидетелства за оцелели.
Имам късмет, че се измъкнах жив от там.
Мисля, че е разумно.
(смях)
(Затръшна се)
Взеха ме.
и още няколко, които успяха да оцелеят...
в Швеция...
за възстановяването ни.
И това беше...
вълшебство.
И всяка вечер слушахме музика,
И изтълкувах музиката...
за моя живот.
Каква трагедия!
погубен от всички.
в семейството ми.
повече от 50 члена, които изгубих.
И всяка вечер...
Това беше нашето духовно възстановяване.
Това е...
Може би е красива на света.
- Вероятно.
Превод и субтитри: Sky Access