Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Хайде, сестро.
Много си бърз!
Разбира се, че съм!
Много бавно, сестро!
Ето ти рестото.
- Благодаря ви, г-це.
Бян, Ханиф!
Може ли да не се връщате у дома?
Само защото имаш преднина.
И двамата се накисвате от пот.
Качвай се горе и се преоблечи, после ще хапнем заедно.
Точно на време, гладен съм.
Чичо Кадар!
Любимата ми племенница и племенник.
И двамата сте толкова високи.
Мама ни кара да пием мляко всеки ден.
Разстройва коремчето ми.
Ханиф, Биан, вървете да се преоблечете.
Не искаш да настинеш в мокрите униформи.
Извини ни, чичо.
Разбира се.
Ето.
Не мога да ти дам повече пари.
Сигурно си забелязал колко бързо растат Биан и Ханиф.
Поне се опитай да си намериш работа.
Не съм дошъл за това.
Тогава защо си тук?
Става въпрос за мама.
Какво ти казах?
Не се свързвайте с тях!
Не съм! Мбок Яти ми се обади изневиделица.
Каза, че състоянието на мама се е влошило.
Майка умира.
Може би ни чака.
Разбирам, че ви е трудно да й простите.
И не ти е трудно?
Тя ни изхвърли!
Може би е време да оставим различията си на страна.
Кой знае, може да намерим отговори на нашите въпроси.
Не ме интересуват отговори.
Сигурен ли си, че няма да съжаляваш, ако нещо й се случи?
Да се прибираме.
Трябва да си вървиш, трябва да приготвя обядът на децата.
Искаш ли да ти направят същото?
Пренебрегват майка си.
Плащай на дълга си, или ще увелича цялата ти лична информация.
Чичо, чичо!
Там ли сме вече?
Ханиф, вече седем пъти ми задаваш същия въпрос.
Броиш ли ги?
Тя е лудо богат, а?
Боже мой, Кадар!
Мбок Яти!
Влизайте!
Да влизаме, хайде.
Внимавай къде стъпваш.
Баба е толкова хубава.
Това е стара картина.
Сега трябва да изглежда като баба.
Тук ли живееш?
Да, откакто състоянието на майка ти започна да се влошава.
Не мога да понеса да я оставя сама в тази къща.
Тази песен винаги я успокоява.
Мамо...
Мамо?
Аз съм, Кадар.
С Тари сме дошли да те видим.
Внуците ти също са тук.
Деца, кажете "здрасти" на баба си.
Мамо, водя децата си да ви навестят.
Това е Ханиф.
Биан.
Това е Биан, дъщеря ми.
Мамо!
Мбок!
Госпожо.
Госпожо...
Всичко е наред.
Госпожо, знам, че се вълнувате да се запознаете с внуците си.
Но не ги плаши така.
Всичко е наред.
Какво я прави болна, мамо?
На колко години е баба?
Седемдесет.
Странно, изглежда по-млада от теб.
Ханиф, Биан, искате ли да видите старата стая на майка ви?
Това е.
Ханиф, почакай.
Сигурно нещо не е наред с мама.
Трябва да разберем какво е.
Уморена съм.
Ханиф?
Малко братче?
Ханиф?
Ханиф!
Не е смешно!
Мамо, той ме плаши.
Да, върви да плачеш на мама.
На кого му пука?
Това твоят стол ли е, мамо?
На баба е.
Защо е в стаята ти?
Какво ти пука?
Просто съм любопитен.
Деца, винаги ли трябва да спорете?
Като теб и чичо Кадар.
УВЕДОМЛЕНИЕ НА СВОБОДНОТО СВОБОДСТВО
Мбок, кога състоянието й започна да се влошава?
Мисля, че е била такава...
за един месец.
Защо не ни каза по-рано?
Преди да се влошее,
Тя ме предупреди да не ви казвам.
Ясно е, че не е искала да се приберем.
Извинете ме.
Когато лекарят й се предаде,
Попитах Ки Хузеин дали е обсебена от духове.
Кой е този?
Местен шаман.
Чакай, какво й има на мама?
Според Ки Хусеин...
Не искам да чуя мнението му, искам да знам какво е казал доктора.
Какво каза лекарят?
Последния път, когато доктор я прегледа в клиниката,
Той също така не знае какво я е причинило.
Ще поканиш ли Ки Хусеин отново?
Тя има нужда от доктор, не от шаман.
Но прави каквото искаш.
Ще остана само три дни.
После се прибирам с децата си.
Докога ще си злопаметен към мама?
Ами ако децата ти са го направили?
Не забърквай децата ми.
Това е между мен и мама.
Ханиф, защо не си гледаш по-добре нещата?
Забравих къде го оставих.
Губиш ми времето.
Мамо, да си ми виждала играчката?
Къде го сложи?
Върви да я търсиш.
Проверихте ли отвън?
Помогни му да си намери играчката, Биан.
Хайде.
Къде го видяхте за последно?
Нямам представа, затова търся.
Бян, Ханиф, търсиш ли нещо?
Лельо...
Виждала ли си ми играчката?
Твоята играчка?
Не мисля така.
Хайде, помогни ми да го намеря.
Добре, внимателно, моля.
Помощ!
Помощ, мамо!
Помощ!
- Мамо!
Мамо!
Мамо...
Биан, Ханиф, излизайте!
Мамо, успокой се!
Мамо!
Мамо.
Мамо...
Мамо.
Мамо...
Мбок, помоли Ки Хузеин да дойде тук веднага!
Дъще, ела тук.
Изпържи сутринните листа.
Спри.
Ти, ела тук.
Когато кажа намушкване,
Намушкваш.
Да, Ки.
Намушкай!
Мамо!
Това са амулети.
Те бяха вътре в майка ти.
Пазели са я от естествена смърт.
Сложи ги на сигурно място.
Защото ще трябва да ги върнеш на мястото, където им е мястото.
Добре, ще ги пазя.
Пазете се.
Извинете ме.
Никой от квартала не е готов да се грижи за тялото й.
Защо не?
Всичко е наред.
Тялото на г-жа Анггун не може да се гледа така, както ние обикновено.
Не обявявай смъртта й.
тялото й не може да бъде заровено в земята.
Трябва да е погребана във вода в определено езерце.
в каменна пещера.
На Кливонв четвъртък.
Кой го казва, Ки?
Чии са тези правила?
Винаги е било така.
И ти трябва да я следваш.
Тялото на майка ти не е обикновен труп.
Не забравяй.
Следващият четвъртък ще бъде "Клиуон" в четвъртък.
Това е след седем дни.
Избършете я тази сутрин.
След това...
Покрий я с кърпа.
Да, Ки.
Искам ти сила.
Деца, лягайте си.
Заспивай.
Това е най-доброто за нея.
Трябва да я пуснем с открито сърце.
Добре ли си?
Баба беше...
Спокойно, ще те пазя.
Мислиш ли, че...
Баба ще види ли татко горе?
- Мисля, че не.
Тя дори не е срещнала татко тук долу.
Ден 1 от деня.
Напуснете веднага!
Боже мой!
Мбок...
Къде е мама?
Защо се бави толкова?
Каза, че ще спи с нас тази вечер.
Ти си такова бебе.
Напусни веднага.
Вървете си веднага.
Какво има, Тари?
Сигурно си уморен.
Защо не си починеш малко?
Ханиф...
Ханиф.
Ханиф!
Мамо!
Биан, какво има?
Видях баба под одеалото!
Какво стана?
Няма нищо.
Всичко е наред.
Ден 2
Още съм в къщата на баба ми.
Виж Басейна, голям е, нали?
Жалко, че няма вода.
Ханиф!
Да се скрийм, момчета!
Ханиф!
Ниф!
Ханиф, дай ми телефона!
Ханиф!
Върни ми телефона!
Ханиф!
Ханиф?
Ханиф!
Ниф?
Ханиф!
Ханиф...
Има някой в гардероба!
"Закъснели сме."
40 милиона RUPIAH Е ПОТРЕБНО
Заплатата от 20 % е за 14 дни.
По дяволите!
40 милиона.
20%?
След 14 дни, откъде да взема парите?
Мамка му!
Ден 3
Тар, може ли да поговорим за волята на мама?
Боже мой!
Тялото на мама е още тук.
Не ме разбирайте погрешно, трябва да попълним документите.
Току-що загубихме мама.
От неестествена смърт.
Тъжна ли си изобщо?
Как смеете!
Разбира се, че съм тъжна.
Но трябва да продължим живота си.
Трябваше да се сетя.
Имали сте интрига да дойдете тук.
Ако не те бях помолил да се върнеш у дома, щеше ли да си тук днес?
Ядосахте се срещу нея.
Носеше й лошата воля.
Винаги си ми казвал да не говоря с нея.
Ти си тази, на която не й пукаше за нея.
Ханиф?
Ханиф, какво правиш на този стол?
Ханиф?
Ниф?
Ханиф!
Ханиф, не е смешно.
Съжалявам, сестро.
Откъде взе тази маска?
В стаята на чичо Кадар.
Принадлежи на баба, Ханиф.
Това е хубава маска.
Когато го носиш, можеш да я видиш.
Уважавай мъртвия, Ханиф.
Казват, че душата на мъртвия се носи седем дни.
Не мога да повярвам.
- Духовете ви чуват.
- Добре, Боже!
Сестро, какво правиш?
Ще спреш ли? Опитвам се да спя.
Мамо!
- Мамо!
- Какво стана, Ханиф?
Какво има?
Всичко е наред.
Какво става?
Скъпа?
Какво има, мамо?
Нейното лице... лицето й беше...
Ханиф, пак ли се шегуваш?
Не съм, мамо!
Може би е било просто сън.
Връщай се в леглото, Ханиф.
Не искам да спя с нея.
За какво говориш, Ханиф?
Аз също ще спя тук.
Ще спя тук с теб, става ли?
Всичко е наред, хайде.
Всичко е наред, било е сън, просто си уморен.
Всичко е наред.
Връщай се в леглото.
Откъде взе това?
Ханиф, откъде взе това?
Какво има, скъпа?
Искам да се извиня.
Взех нещо, което не ми принадлежи.
Но не съм излъгал.
Върнах маската.
Защо изобщо го взе?
Защото, когато го облеках, можех да видя баба.
Какво искаш да кажеш?
Когато го облека и се погледна в огледалото,
Ще стана баба.
Точно както е в картината.
Разбирам, че искате да сте като нея в картината.
но не можеш да вземеш нещо, което не ти принадлежи.
Става ли?
Не го прави отново, става ли?
Кога ще се приберем у дома?
Тук не ми харесва.
След като погребем баба.
Утре ще купя автобусните билети.
Ден 4
Още ли си ми ядосан?
Не, не съм луд.
Страх ли те е?
Аз също.
От сега нататък аз ще пазя и теб.
Ще ти пазя гърба, малко братче.
- Добре, това значи...
Дай ми телефона си.
Един час.
Два часа?
Един час.
Три часа или ще ти се сърдя.
Това е начало.
Биан?
Ханиф?
Биан?
Ханиф?
Заспали са, остави ги.
Ще тръгваме ли?
Може ли утре сутринта да отидем в града?
Нали знаеш, че билетите са малко?
Автобусите се движат веднъж на три дни.
Върви, аз ще дойда.
Добре, ще ги гледаш ли?
Разбира се.
Сериозен съм.
Добре!
- Да вървим.
Мамо?
Чичо?
Лельо Яти?
Няма никой вкъщи.
Как можаха да ни оставят тук?
Предполагам, че не са искали да ни събудят.
Да изчакаме отвън.
Сестро, обади се на мама.
Къде ме водиш?
Купих ги за племенницата и племенника ми.
Яки са, нали?
Знаеш ли, къщата на майка ми е преследвана.
Обсебена от призраци от амулетите й.
Ще ги продавам тези златни игли.
Трябва да си изплатя дълга.
Мразя да искам пари от Тари.
От години...
Това е задънена улица!
Съжалявам.
Какво беше това?
На кого е тази къща?
Защо не си купиш нова къща?
Нова къща, нова кола, нов мотор.
Скъпа, защо не продадеш къщата и не си купиш нова?
Заменете и този стар гардероб, леглото.
Заменете всичко тук.
Скоро ще бъда богат.
Ще купя седем къщи.
Ще купя коли, мотори, както и магазин.
Ще дам къщата на Тари.
Може да продаде всичко, което поиска.
Така ще може да се грижи за Ханиф и Биан.
Ханиф и Биан, обичам тези деца.
Надявам се...
Скъпа, толкова си яка.
Сега...
Чакай ме.
Свали си обувката.
Другата обувка.
Време е да се разбием!
Ниф, ще ме придружиш ли до тоалетната?
Хайде, Ниф, не мога да го държа повече.
Ще се напикая в гащите.
Давай.
Искаш да си сам тук?
Мама още ли не вдига?
Не, не ми вдига телефона и не чете съобщенията ми.
Сестро.
- Сестро, свърши ли?
Побързай, сестро.
Побързай, и аз трябва да се изпикая.
- Побързай! - Един момент, Ханиф!
Свърши ли?
Сестро!
Добре, готов съм!
Вървете си веднага!
Мамо!
Какво стана?
Това е баба!
Ден 5.
Къде беше?
- Къде беше?
Напи ли се?
- Така ли?
Поверих ви децата си!
Те са ти племенници!
Как можеш да ги оставиш?
Да се напия!
Съжалявам, съжалявам.
Децата са добре, нали?
Добре ли е?
Какво мислите?
Разбира се, че не са.
Здравейте, най-любимите ми деца!
Мога ли да се присъединя към вас?
Съжалявам.
Защо са тези тъжни лица?
Идвам с подаръци.
Какво имаме тук?
Това е за Ханиф.
И този специален подарък е за принцеса Биан.
"Здрасти, Биан!"
Остави ни сами снощи.
Знам, знам.
Съжалявам.
Снощи баба се събуди, чичо.
Скъпа?
Биан?
Хей!
Кой си ти?
Какво искаш от дъщеря ми?
Не нарушай обещанието си.
Какво обещание?
Не нарушай обещанието си.
Не нарушай обещанието си!
Какво?
Не нарушай обещанието си!
Какво обещание?
Не нарушай обещанието си!
Биан!
Ден 6
Тери.
Чу какво каза Ки Хузеин.
Трябва да удавим тялото й в "Клиуон" в четвъртък, не днес.
Не ми пука какво е казал!
Това е, защото покани онзи шаман!
Обвиняваш ли ме?
Не виня...
Тери!
Всичко е готово.
Днес ще я погребем.
Внимавай.
- Къде е ключа?
Братко!
Боже мой!
Да отидем в къщата на Мбок Яти.
Побързай!
Връщайте се в къщата!
Ден 7
Направи го отново.
Братко!
Чичо!
Какво правиш там долу?
Събуди се!
Събуди се, братко!
Кадар.
Чичо, събуди се!
Кадар, събуди се!
Какво правиш в басейна?
Времето дойде.
Както ви казах и преди,
Днес тялото й трябва да се удави.
Надявам се да поправим грешката.
Затова никой няма да бъде наранен.
Много съжалявам, Ки.
Благодаря ви много, че ни помогнахте.
Иглите.
Няма ли да нахраниш бебето?
Гърдите ми няма да произведат мляко.
Извинете ме.
За това, че те кара да страдаш ден след ден.
Всичко е наред.
Ще намеря начин.
Мамо, моля те, мамо!
Напуснете веднага и повече не се връщайте!
- Мамо!
Мамо!
Мамо?
Моля те, прости ми, дъщеря ми.
Всички вие ставате жертви.
до моята грешка.
Трябваше да те отпратя от тази къща.
така че проклятието на амулетите...
ще умре с мен.
В противен случай и теб ще осъдят, Тори.
И Кадар ще бъде човешката жертва.
И твоите деца щяха да продължават с това, Тар.
Моля те, помогни ми, Тори.
Прекрати това проклятие.
Довърши го.
Какво трябва да направя, мамо?
Върни иглите там, от където ги намерих.
Тогава унищожи маската.
След това напусни това място и повече не се връщай.
Не закъснявай.
Направи го, преди да е свършил седмият ден.
Рецитирайте това заклинание.
Мамо!
Братко!
Къде са тези игли?
Къде са прокълнатите игли?
За какво говориш?
- Пазил си златните игли, нали?
Не си ги удавил с нея!
Трябва да ги продадете, за да си изплатя дълга.
Безсърдечен си!
Залагаш живота ни, за да си платиш дълга?
Дай ми ги веднага!
Добре, добре.
Сестро!
Биан!
Ханиф!
Мамо!
Ханиф!
Мамо!
Биан!
Ханиф!
Мамо!
Ханиф!
Дръпни я!
Мамо!
Ханиф!
Извини ме, Тори.
Какво ще правим?
Къде търсим Ханиф?
Трябва да върнем тези игли там, където им е мястото.
Мамо.
Моля те, доведи Ханиф у дома.
Ханиф?
Върнах това, което е твое!
Върни ми сина!
Вземам това, което ми се дължи!
Това, което майка ти ми обеща!
Не можеш да накърниш обещанието!
Вземи мен!
Братко!
Вземи мен!
Не го прави!
Ханиф...
Ханиф!
Ханиф, събуди се!
Ханиф!
Ханиф...
Ханиф, събуди се!
Ханиф!
Ханиф...
Тери!
Тори!
Кадар!
Вземам само това, което ми се дължи.
Това, което излиза от водата, трябва да се върне във водата.
И това, което е обещано на земята, трябва да се даде на земята.
Това е непробиваемо обещание.
Мамо!
Тери...
Кадар!
Чичо!
Чичо?
Кадар!
Преди седмия ден от нечия смърт,
Някои вярваме, че духа броди между царствата.
в търсене на мир, който не е намерен.
Свръхестествените знаци често се появяват и означават незавършено пътуване.
Ден 100.