Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
"Черно имение".
Пазителката влиза в 602.
Доста време отне.
за да разкрие митовете и басните.
"Къщата на черното".
Но изглежда, че е така.
Къщата се самоунищожила.
и неговата връзка със смъртта.
с Алистър Блек.
1309 г.
Приказки от "Черно имение"
Алистър Блек: Баща ми ми разказваше история
когато бях малък.
Нещо, което звучи...
като легенда или басня.
Каза ми, че е видял една жена.
Един ден в гората.
Жена с кръвожадна рокля.
Тя му го каза един ден.
Ще дойде война.
война между двамата му сина.
Тя каза на баща ми, след като умря.
двамата му сина
да водят война един срещу друг.
Един от тях ще бъде победител.
Разказ за Каин и Абел.
Победителят ще е този, който ще спечели.
е убил най-много войници.
на нейно име.
Този победител ще получи
правото на сърцето й.
И не говоря за любов.
Говоря за нейната истинска.
Шибано сърце.
Сърце, издълбано от нея.
от нейното тяло.
Баща ми я попита.
Как и беше името?
Тя отговори:
Смърт.
Когато баща ми беше коронясан за крал
Той чакаше и се молеше.
Но войната така и не дойде.
Когато най-накрая стана.
той си беше тръгнал отдавна.
И сега аз бях тази, която
седеше на трона.
Яздихме до едно място.
нарича се "Танглуд".
Тук щяхме да го направим.
направи последната ни позиция.
И с всеки, който падна.
Казах й името:
Смърт.
А-ха!
АХХХХХХХХХХ
Полята потъна в кръв.
Беше тук.
Че аз...
от името на победата.
Тук бях аз.
учредил къщата на черното
и каза името й:
Смърт.
Това беше за първи път.
"Къщата на черното".
се запозна с един от "Смъртта".
Но няма да е последната.
Докато Алистър Блек се спусна
в просто една легенда.
малката Айви Блек.
ще стане любопитен.
да видим дали историите са верни.
В легендата се разказва за Ivy Black.
че моя прадядо
беше крал.
Цар, който се беше клел
тронът му към смъртта.
Той ни каза:
че ако намериш една от смъртта
преди да са те намерили.
можеш да направиш сделка.
Не исках да умра.
Никога.
Затова започнах да гледам.
Първо на хълмовете.
зад черното имение.
Тогава го посетих.
Вещицата на Танглуд.
Вещица: кръв за кръв.
Кокал за кости.
Кръв.
Кръв за кръв.
Кокал за кости.
Доживотен живот.
Смърт.
Кръв за кръв.
Кокал за кости.
Тя ми каза, че смъртта
изисква жертвоприношения.
Кръв за кръв.
Кокал за кости.
Доживотен живот.
Смърт за цял живот.
Кръв за кости.
Кокал за кръв.
Доживотен живот.
Смърт за цял живот.
Кръв за кости.
Кокал за кръв.
Доживотен живот.
Смърт за цял живот.
После ми каза да я чуя.
Вслушвайте се в слуховете на смъртта.
и това ще ме отведе до мъгла.
Мъка между нашите.
свят и техния.
Когато дойдох.
в замъка, който нарече "у дома".
Той знаеше името ми.
Смърт: И това ако не е малката Айви Блек.
да умреш толкова скоро?
Айви Блек: Дойдох да направя сделка.
Още един живот за твоя?
Кой?
Брат ми.
Знаеш ли как се прави?
Не съм.
Така че той ми предложи подарък.
Смърт: Един от седемте е.
книги на смъртта.
Вътре са тайните.
за това как да живееш вечно.
Тайни, които никой смъртен не знае.
И се върнах у дома.
до "Черно имение".
Ще призная, че е първото.
беше най-трудното.
Но смъртта беше доволна.
Смърт: Добра работа.
Вторият път беше малко по-лесен.
Моят луд баща Атикъс Блек.
Атикъс Блек: Малко вкусно.
Харесва ми гризлата.
Но не трябва да ядем приятели.
Ти ли си моят приятел, малък плъх?
Тихо...
Може би всичко е наред?
Но просто опитай.
Един малък вкус.
Малко вкусно.
Харесва ми гризлата.
Но не трябва да ядем приятели.
Бръшляна Блек: Третата.
Дори не мигнах.
Пазителката: с викторианската епоха
в разлюлен удар.
Черното семейство започна
за да обредят своето наследство.
Сузи Блек: Мама ми разказваше история.
всяка вечер преди леглото.
Тя ми каза, че там
за което се твърди, че е
един баланс над всички живи неща.
После ми каза за "Смъртта".
Но на мама не й харесва.
Никой от семейството ми не го направи.
Не сме имали такива цели.
тя би казала така.
И беше права.
В нощта, когато дойдох на възраст.
семейството ми се събра.
в Танглуд.
Не съм сигурна на кого е живота.
Размениха ли ги за моя?
Просто някой непознат.
Предполагам...
Още си спомням.
когато се случи.
Изтръпване.
по цялото ми тяло.
Натовари ме.
Имам чувството, че блещукам.
Когато се събудих, бях сам.
Но можех да го усетя.
Смърт.
Усетих го навсякъде около мен.
Смърт: И това ако не е Сузи Блек.
Малката звезда на мама.
"Къщата на черното" изтъргува вашия
Животът за друг е вчера.
Сега можеш да живееш вечно.
Тогава научих правилата.
Първото правило на живота завинаги.
се опита да не умре.
Все още може да ни убият.
Правило две.
Не се парализирай.
Братовчедката Алис беше погребана.
някъде в Танглуд,
Затвори, затвори очи.
да живееш в тъмнина завинаги.
Чичо Оливър обичаше да я разкопава.
и да говоря с нея.
Правило 3.
Все още се е случило.
Много бавно.
Сега гледам света.
промени се навсякъде около мен.
Всеки ден нещо ново.
Но аз си оставам същото.
Малката звезда на мама.
Пазителят: "Черно имение"
не винаги е било за него.
За черното семейство.
Когато във Втората световна война изригна
семейството ще бъде принудено.
за да избяга от имението.
зад тях в развалини.
През зимата Адолф: Втората световна война
беше време за голяма възможност.
Докато марширувахме из Европа,
Чух слухове.
и слухове за място.
място, пълно с мрак.
И прекрасни тайни.
Използвахме всички ресурси.
Разрешиха ни да сме командири.
А-ха!
Брат ми Хелмут,
с него използвахме войната като извинение.
за да хванем отдавна изчезналите.
"Черно имение".
място, което е било
всичко, но забравено.
Сега беше само малко.
на фолклора,
басня.
мит.
Нищо повече от това.
стара приказка.
Нещо от гримовете, което ти правиш.
за да кажеш на децата си.
за да стоя далеч от гората през нощта.
Да живееш завинаги.
както пише в историята:
трябва да изтъргувате един живот за друг.
Разменихме живота на много хора.
брат ми и аз.
Руски живот, американски живот.
Британски живот.
Издълбахме пътя си през Европа.
Всяка битка ни донасяше.
Все по-близо и по-близо.
И с всяка смърт.
от техните и нашите хора.
Знаех си, че ще ме послуша.
Тогава го намерихме.
"Черно имение".
място, за което се говори.
Сам по себе си смъртта се среща често.
Когато пристигнахме.
семейството вече било избягало.
Но чаках.
Изчаках го да дойде.
Смърт: Ако това не е Адолф Зимна...
Не ми пука колко са.
войници, които си убил.
Не всички смърти са равни.
За тези мъже.
бяха убити при самоотбрана.
Един от вас винаги щеше да умре.
За нещо повече...
За нещо, което не можеш да намериш...
Трябва да изтъргуваш живота си.
който не е искал да умре.
Тогава знаех какво трябва да направя.
Ще трябва да убия войниците си.
със собствените си хора.
Хелмут, скъпи братко.
Не можах да повярвам какво направих.
Лоялността му била към Третия Райх.
Моят беше само за мен.
Когато свърша,
Бях убил още Нацисти.
от руснаци, британци,
или заедно с американците.
Гордея ли се с това, което направих?
Е, завинаги трябва да реша.
Смърт: Бях дошъл в "Черно имение".
по време на Втората голяма война
Търся брат си.
един от "Смъртта".
Той се привърза към него.
за къщата на черното.
и семейството.
който се намираше в "Черно имение".
Но вместо да намеря брат си,
Намерих го.
Един млад мъж.
на име Джак.
Дойдох при него като млада.
Толкова млада, толкова жизнена.
така пълна с живот.
Не можах да се спра.
За всеки от нас,
всяка от смъртта.
всеки от нас става жертва на нещо.
За брат ми това е сила.
За мен това е смелост.
Тези, които са лице в лице със сигурна смърт.
и все пак го направи.
Той знаеше, че ще умре.
Толкова смела, толкова смела,
Толкова млада и глупава.
Не можех да не се влюбя.
Един ден му се прияде желание.
Той тръгна като смел глупак.
на същото място, където...
много млади момчета бяха починали.
Костите и кръвта.
потапяне на земята.
Но ми изпращаше писма.
Да ми каже колко му липсвам.
колко много се нуждаеше от мен.
Той ми каза колко е силен.
да се справя с това.
Но не го беше страх.
на смъртта.
Въпреки, че трябваше да е.
Трябваше да го е страх.
Ако знаеше какво ще се случи.
Къде съм?
Знаеш ли къде сме?
Ние сме в Танглуд.
извън "Черно имение".
Тук всичко умира.
Какво?
Не можеш...
Не можеш да говориш така.
Добре.
Да вървим, хайде!
Джак Джоунс: Знаеш, че вероятно сме
Ще умреш тук, нали?
Къде съм?
Къде...
Къде съм?
Така че, когато умря.
Аз го доведа тук.
в задгробния живот с мен.
Къде съм?
Земята на смъртта и мечтите.
Пазителят: Десетилетия наред се пропълзял
Шепотите и слуховете за
"Черно имение".
Разпредели се все повече и повече.
Беше безлюдно.
и преследвано място,
известен на местните.
като обред на движение.
Носят се слухове.
че има част от черното имение.
че никой не е
Достатъчно смела, за да влезе.
Казват, че има нещо.
спотайвайки се в сенките.
Или някой друг.
Някой, който всички да могат.
е ужасена.
Казват й името.
е малката Айви Блек.
Казват, че тя преследва залите.
До ден-днешен.
по същия начин, по който го има и тя.
в продължение на стотици години.
Жива е от толкова време.
Казват:
че тя почти не е там.
човек вече.
- Предизвикателство.
Мислехме, че ще стане.
ще е забавно да разберем.
Пазителката, с новото хилядолетие над нас.
Черното семейство имаше.
които се придържат към вярата си.
Въпреки, че имаха.
избягаха от дома си.
те бяха донесли със себе си
техните обреди и церемонии
и "Книгата на смъртта".
Обичат да ми звънят.
Кървавата Мери Блек.
Няма изцеление.
за това, че се къпя в кръв.
но се чувствам добре.
Приятно е.
Чувствам, че е силно.
А когато не можеш да умреш,
Това малко ехилатация.
може да направи всичко.
телосложение с удоволствие.
За да видите в семейството ми,
Смъртта беше само възможност.
Опция, която избрахме да не преследваме.
Не искаме да продължим.
Харесваше ни тук.
и планирахме да останем.
Чичо Оливър ме взе.
В предградията.
Той ме научи да ловя.
Той каза: "Някой хора казват първи."
един трябва да е специален.
но след известно време...
те се сливат.
Така че казвам първото.
едното трябва да е лесно.
"Отидете за този ниско висящ плод!"
Той каза.
"Истинска г-ца Никой."
Не знаех коя е.
Чичо Оливър каза, че няма значение.
Оливие Блек, малка г-це Никой...
Ще те хванем.
Излез!
Където и да си...
Кървавата Мери Блек: Заровихме я.
В Танглуд.
Освен братовчедката Алис.
Нямам представа колко тела.
бяха погребани там.
но вероятно е било много.
Чичо Оливър е извършил обреда.
Прочети от книгата на смъртта:
и беше готово.
Сега мога да живея вечно.
Чичо Оливър каза: "Ако ще ходиш!"
да живееш завинаги и ти искаш да живееш вечно.
за да запазя хубавото ти лице.
Тогава трябва да продължавате да убивате.
В противен случай ще можеш да остаряваш.
много, много, много бавно.
Това го взех присърце.
Затова започнах да ловя.
Отидох след низшето.
първо висят плодове.
Най-вече момчета.
Момчета, които мога да примамя обратно.
някъде в стаята.
Но ми хареса.
Беше забавно.
Има нещо, което...
ще ти се съревновава с кръвта.
когато решиш кой да бъде.
следващата ви цел е...
Мъж.
Жените.
След известно време можех да го направя.
подмами някого да се върне в леглото.
И след като искам да го запазя...
хубаво лице.
че няма значение.
колко хора трябваше да умрат.
Или колко се стъмних.
Стига да беше забавно.
А-ха!
Г-це Никой, 5:30 сутринта.
Време е за ставане.
Но вече съм се събудила.
Винаги съм будна.
Ставай.
Вземи ми лекарствата.
На работа.
Не е като да съм надут.
Развълнуван или нещо подобно.
Няма много.
да се вълнуваш, нали?
Може би сутринното ми кафе.
ще ме разведриш ли?
Не.
Това изобщо не помага.
Шасита!
Шибани чаршафи!
Винаги има още.
шибани документи.
Нали?
Прибирайте се.
Юфка.
- Да, да.
Опитай се да не плачеш.
Здравейте, благодаря, че играхте.
Имаме няколко прекрасни подаръка за теб.
Следващият участник, завъртете колелото.
Състезател: Еха!
Ще взема номер 10.
И отговорът е 23.
Благодаря, че играхте.
Имаме няколко прекрасни подаръка за теб.
Следващият участник завъртете колелото.
Добре.
Следващият участник отново завъртете колелото.
Отивай да си лягаш и чакай.
за сладкото изпускане на смъртта.
5:30 ч.
Време е за ставане.
Вече съм се събудила.
Винаги съм будна.
Вземи ми лекарствата.
На работа.
Къде по дяволите са тези неща?
От платки ли идват?
И къде отиват?
Това игра ли е?
Наблюдават ли ме?
Може би просто чакат.
за да се пречупя.
Може би ме гледат?
Знаеш, защото...
Това, че си параноик, не значи, че си параноик.
те не преследват теб.
Мисля, че "Радиохед"
Това излезе с него?
Прибирайте се.
Юфка.
- Да, да.
Опитай се да не плачеш.
Здравейте, благодаря, че играхте.
Имаме малко.
красиви подаръци за теб.
Отивай да си лягаш и чакай.
сладкото изпускане на смъртта.
Наблюдават ме...
Кой е там?
Чичо Оливие: Г-ца Никой.
Ще те хванем.
Г-це Никой, натрапник?
Странно ли е, че...
Много се вълнувам.
Може би това е.
Моят момент.
Чичо Оливие: Излез!
където и да си.
Г-це Никой: Най-накрая това е.
Сладкото изпускане на смъртта.
А-ха!
Пазителката, с наследството на семейството си.
Нищо повече.
от странно любопитство.
Анастасия Блек умираше.
Говори се, че Анастасия Блек е разказвала за него.
Или поне така моята покойна баба.
веднъж ми каза:
ако искаш да живееш вечно...
Когато смъртта дойде за теб,
трябва да убиеш
нещо, което обичаш.
Никой не вярва и дума.
- Баба ми каза...
Тя все пак беше вещица.
Но все пак беше интересно.
за да помислите.
Особено, когато разбрах.
Умирах.
Докторите не са го направили.
Знам какво беше.
Никой не го е направил.
Затова се влюбих.
Казвал се Дориан.
Така е могъл.
ще те обезоръжа с бърза усмивка.
Или нещо глупаво.
Много бързо паднах.
Въпреки, че бях влюбена,
Неговата любов.
се разпространи много по-свободно.
по-бързо.
Аз я убих пръв.
Но това няма да ми помогне.
И така, замислях...
Когато смъртта дойде за мен,
Все още бях влюбена.
Без значение колко лошо ме нараниха.
Смърт, а сега и Анастасия Блек.
можеш да живееш вечно.
Анастасия Блек: завинаги.
Без един човек.
Ще ми се да можех да го споделя с него.
Пазителят: Това ни води до тук.
и сега.
Като Пазител това ми е работата.
да следим къщата на Блек.
Не съм първият Пазител.
Имало е много преди мен.
Винаги закътани в нашата кула.
С любов се казва "Криминалнята".
Пазех тайните.
на безопасно място.
Държа Изкормвачите на страна.
Събирам и записвам.
всеки път, когато се намери нещо ново,
Като джобния часовник на смъртта.
Пазим книгата на смъртта.
Заключени.
Записах всичко.
Пазим "Черно имение".
Грижим се за семействата им.
Когато някой отива на лов за убийства...
и трябва да бъде почистен.
Аз го правя.
Когато Тънглуд се преобърне с него...
Гробове, движа телата надолу.
до катакомбите отдолу.
Тук костите са организирани от столетие.
десетилетието.
до същата година.
Аз не съм черен, нито зимен.
Аз съм Ашер.
Асир оставиха асистенциите.
"Къщата на черното" преди много години.
Имаше малко кръв.
между семействата.
Когато ме поканиха на работа.
във Великата война.
- Майка ми.
предана католичка.
отиде на литургия.
всяка сутрин.
Тя се молеше и се молеше.
и се помолих да се върна жив и здрав.
Тогава дойде писмото.
Че са ме застреляли.
С течение на годините.
Тя се уплашила, че ще се върне.
повече няма да ме види.
Пасторът й казал да вярва.
но когато се разколеба,
Тя се върна към тъмните обичаи.
Асир бяха изоставили
в "Черно имение".
Както и да е.
вместо да извърши най-тежките грехове.
и отнемайки нечий живот,
Тя чете от книгата на смъртта.
и отне живота си.
от мое име.
Не е самоубийство.
но мъченичество.
Когато разбрах.
Мога да живея вечно.
Върнах се в "Черно имение".
и стана най-новия вратар.
Научих историите.
басните.
митовете.
Запомних историите.
Приказките за "Черно имение".
Така че, ако ти си от всички хора,
искаше да живее вечно.
Можеш да дойдеш в "Черно имение".
до този ден и ела да ме видиш.
в моята кула.
цената е смърт.
Но не и твоя.
Анабел Блек: Животът да означава нещо.
трябва да знаеш, че ще умреш.
И това е, което
семейството ми отне от мен.
Когато дойдох на възраст.
Сега съм само аз.
И завинаги.
- Завинаги.
Тогава не знаех.
което означава завинаги.
Никога няма да свърши.
Животът просто ще си отиде.
отново и отново и отново.
завинаги.
Какво прави нещата по-специални?
е време.
Че няма да изкарам дълго.
Че са специална.
Рядък.
Тогава един ден...
Върви дългозабравения.
източен коридор на Черното имение.
Намерих нещо.
Нещо ново.
Нещо, което не е било там преди.
Беше малко стъклено топче.
Когато я докоснах,
Мога да видя всичко.
И имам предвид всичко буквално.
Но по-важното е, че
Усетих я.
Този от другата страна.
Смъртта на времето.
Крайната смърт.
Тя беше там и ме гледа.
И за първи път от много време насам,
Усетих началото.
Средата и край.
Краят на мен.
Краят на света.
Краят на черното имение.
Тя беше последната смърт.
Краят на всичко.
До края...
Мога само да мечтая.