Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
МИТНИЧЕСКАТА ДОКАЗАТЕЛСТВО
Помня последната зима преди войната.
Това беше последният път, когато видях родителите ми да се смеят.
И да говорим без грижи на света.
Заедно с немското семейство, с което бяхме приятели.
Всички отивахме на ски на хълма, известен като Хат Хил.
Брат ми Джира и най-добрия му приятел Йохен.
Очаквахме с нетърпение да се срещнем в училище.
Но после всичко се промени.
Jiera and Jochen не могат да бъдат приятели вече.
Или ще караме ски заедно.
Всички немци, сред които Йохен и семейството му, сега живеят в Райха.
Докато стояхме от другата страна на границата, в Протектора.
Призивът ни застига в началото на февруари 1945 г.
Но нацистите няма да признаят поражението си.
1945 г. протектор на БОХЕМИЯ И Моравия
Ето.
Немски дезертьори.
Засичат ги.
Така каза баща ми.
Какво ще стане с тях?
Ще ги застрелят.
ПУБЛИЧНО УЧИЛИЩЕ
Родителите ни не са позволили на Мария да види немската си приятелка Йохен.
Но Джира продължи да прекосява границата.
Да го хвана ли?
Не, нека прави каквото си иска.
Малко братче.
Никога няма да забравя този съдбовен ден, когато целият ни живот се промени.
- Хайде, давай!
Виж, заешко!
Не тук, малък заек!
- По дяволите, сляп ли си?
Горе ръцете!
Ти луд ли си?
Стреляха по заек на границата.
Почти ме хвана.
Добре, че не седите до мен в училище, Смръдльо.
Вижте нашите момчета!
Луда, нали?
Хайде!
Какво правиш?
Назначен съм.
Значи си късметлия.
С този твой крак,
Ще те погледнат и ще те върнат.
В момента правят и сакати.
Ако не отида, ще ме застрелят за дезертьорство.
Не се тревожи за Йохен, ние ще се погрижим за него.
Ще изпратя Йохен при Хелга.
Не ви ли остави заради един СС?
Тя все още му е майка.
Както и да е.
Винаги ще сме тук.
Цял ли си?
Да, предполагам.
Ските ми отплуваха.
Виждам го, долу е.
Мамка му!
Тихо!
Кои са тези?
"Гебиргсджегер!"
Търсят партизани и дезертьори.
Вече хванаха няколко и ги изведоха днес пред училището.
Имат страхотни ски.
Трябва да намерим ските ти.
Виж!
Може би ранено животно.
Бързо, бягайте!
Кой мислиш, че е?
Кой беше той, нали?
Мъртъв е.
Ами ако не е?
Джохен!
Вие немец ли сте?
Аз...
Чешки.
Вие немец ли сте?
Не.
Той със сигурност е Нацист и сега ще застреля и двама ни.
Трябваше да стоим далеч.
Не е ли малко тъмно за немец?
Вие американец ли сте?
Сигурно е от Африка, има хора като него.
Англичанин?
Французин съм.
Какво прави един французин тук?
Не знам.
Няма да стигнем доникъде.
Чакай тук с него.
Къде отиваш?
Ще отида да извикам татко.
Какво стана?
Трябва му доктор.
Защо, татко?
Глупачка ли си, че се виждаш с нея?
Казах ти, че е чех!
Г-н Ерлебах, вината не е на Йохен...
Татко!
Спри!
Момчетата караха ски на Хат Хил и той се блъсна в дърво.
- Хайде, върви.
Съжалявам, нямаше друг начин.
Можеше да кажеш нещо, преди да ме удариш.
Щеше да се наведеш.
Ако знаех защо, нямаше да се движа.
Какво ти се е случило?
Дзира ще е добре.
Добър вечер, г-н Сукуп.
Татко, не е каквото изглежда.
Ще говорим за това по-късно.
Той...
Карл?
Момчетата го намериха в гората.
Кой е?
Циганка ли е?
Не.
Летец.
Немски?
Французин.
Джохен, разкопчай коня.
Ела вътре, Жера.
Ще те заведа.
Вашик, вкъщи.
Махай се от тук!
Заведи го в стаята на Анка.
Ела с мен.
- Негова е, скрий я.
Анка?
Доведи д-р Холубец.
Какво да кажа?
Защо просто не му кажеш, че имаме френски пилот тук?
Боженка, тръгвай!
Вашик, пречиш ми!
Къде отиваш, сам ли?
Качвай се, ще те закарам.
Не, благодаря.
Качвай се.
Не се страхувай от мен.
Къде ще бъде?
При доктор Холубец.
Живее до църквата.
Някой болен у дома?
Брат ми.
Беше на ски, блъсна се в дърво, счупи си носа.
Благодаря.
- Благодаря ви много.
Нацистът идва тук и идва за мен!
Седнете.
Добър ден.
Здравей.
Аз съм Голвиц и командвам "Гебирджигер" тук.
Какво правиш тук?
Живеете в село в Райха.
Току-що ги изпратих у дома.
Г-н Голвиц, вземете си супа.
Вижте, момчета, разбирам.
Когато бях на твоите години, и аз се забърквах в много пакости.
Виж.
Това е семейството ми.
Живяхме във Варнсдорф преди войната.
Това е...
Курт и Лени.
Добри деца.
Спри да се срещаш в Райха.
Край на дискусиите.
И това какво значи?
Че е забранено.
И ако е забранено, няма да го направим.
- Какво да направим?
Боженка, използва това, ако не може да понесе болката.
но мисля, че снегът ще свърши работа.
Само го череш и всичко ще е наред.
Ще те заведа у дома, док.
Благодаря.
Докторе, ще ме погледнете ли и мен?
Често чувствам болка тук.
Мога да те заведа по-късно у дома, Док.
Благодаря.
Познаваш ли Постмастър Томанек?
Ще остана с него, в случай, че искаш да ме видиш.
- Да го оставим да легне.
Дръж му крака тук.
Още малко.
Още.
Трябва да държиш ръката му неподвижна.
Този крак...
е много зле.
Как се казва?
Пиер.
Трябва да отиде в болница възможно най-скоро.
Не може ли да остане тук и да дойдеш да го лекуваш?
Какво?
Няма начин, Аникка, трябва му операция.
Познавам Викан от болницата в Лейковец.
Той е от Съпротивата.
Но как ще го отведем там?
Ще го вземеш ли, докторке?
Не.
Вчера два пъти ме спираха.
Не смея, съжалявам.
Можем да тръгваме.
Не е добре, Боженка.
Трябва му болница, иначе е готов.
Ако го намерят, ще го застрелят на място.
Радвам се да те видя, Карл.
Следващия път, моля те, не убивай момчето ми.
Да вървим, млади човече.
Утре ще се опитам да намеря парашута.
Благодаря.
Да се надяваме, че ще преживее това.
Да се надяваме, че всички ще преживеем това.
Няма да издържи дълго.
Така че ще го заровим и тук.
- Богенка!
Просто не разбирам.
Какво сме направили, за да си намерим френски пилот?
И полумъртъв.
И изглежда като циганка!
Дори не можем да се преструваме, че е наш.
Знаеш ли колко далеч е Лейковец?
- Поне 20 мили.
Не е толкова далеч.
Зима е.
Сега е почти два пъти по-надалеч.
Не бих казал, Боженка.
Значи ще сте само ти и ранен пилот?
Навсякъде има патрули.
Един немец го спаси, а ти искаш да го оставя да умре?
Ако умре, умира.
Не е наша вината.
Вацлав, искаш ли да те хванат с него?
Ще застрелят всички в селото.
Хвърлете го.
Имам да пиша домашни.
Лека нощ.
И Анка, остави Пиер на мира.
Защо не го е оставила?
Не знам, просто не искам да го гледа.
Какво?
Няма да разбереш.
Внимателно.
Как си?
Отивам до дъскорезницата.
Да вървим тогава.
Надявам се да не го казвам два пъти, нито дума на никого.
Мамо, сякаш не ме познаваш!
Не трябваше да го казваш.
И какво да не кажа?
Всички знаем, че така или иначе ще кажеш всичко.
И ти си глупав, а носа ти е още по-тъп.
Вашик, не е толкова трудно.
Само не казвай нищо на никого.
Вървете.
Намерихме това в гората под Хат Хил.
Това означава...
се надяваме на помощта на всички.
Познавам един човек...
Ранен е в гората.
но беше сам.
Какъв идиот.
Беше зимата, както сега, и той замръзна до смърт през нощта.
Ще го направим така.
Някой да се е спотайвал или да е помагал на врага по някакъв начин?
ще бъде застреляна на място.
Със семейството и приятелите си.
- Здравейте, госпожице.
Здравейте, деца.
Какво ти се е случило?
Той беше умен, нали, малко братче?
Наистина ли си го направил?
Не, беше...
Кой?
Не ти влиза в работата, смотльо!
Но знам нещо, което наистина искаш да знаеш.
Не ни пука, глупако.
Чух татко да говори с Гълвиц. Нацистите търсят пилот.
Еда, какво друго чу?
Еда?
Можем ли да сме приятели?
Но ние вече сме приятели, Еда, просто ни кажи какво друго казаха?
- Още хора ще остават при нас.
Войници, ще търсят пилота.
Кога ще дойдат?
Два, три дни.
Мама вече се опитва да разбере какво ще прави.
Какво става там отзад? Трябва да седнете по местата си!
Време е за промени в граматиката.
Хайде, ще се доберем до хищни птици по-късно, както обещах.
Еда, ти си.
Глухата баба след училище.
Добър ден.
Джара, закъсняваш.
Вашик, помогни на г-жа Печинкова.
Трябва да можем да разчитаме на всички.
Барка и Ярка са в Хейшкович.
Те са твърди, а вуйчо им е ветеран.
Хонза Петрек и Франца са в Млков.
Служихме заедно на литургията.
В "Лейковец" има група за съпротивляване.
И аз това казах.
Трябва да помним всичко, което кажем, ако някой намери нещо...
Мъртви сме.
Ще изгоря това, карта също.
Искам да се срещна с Пиер, преди да започнем.
Том, трябва да сме напълно невидими.
Значи трябва да спася някой, когото не познавам?
Наистина ли мислиш, че има време?
да покажа Пиер на всички тези деца.
който ще ни помогне.
за да му кажат, че ще го спася?
Ако наистина мислиш, че е важно, добре.
Забравил си малките деца.
Имаме нужда от по малко деца във всяка група, така че сме по-малко видими.
Имаме нужда от много сено, вода, храна, лекарства и одеала.
Ами ако му трябва тоалетната?
Стари вестници и бутилка мляко.
Татко?
Утре тръгваме с Пиер.
Кой?
Вашик и аз.
Или Пиер ще свърши мъртъв под нашите лайна!
Ако беше на мястото на Джара, сега щеше да те ударят.
Вече помолих Вера и Томаш Кубик за помощ.
Обещаха да говорят с децата от "Студенец" и "Хайшкович".
Стига, Анка.
Ще изпратя Пиер.
От село до село, чак до Лейковец.
Какво ще яде, къде ще спи?
Кой ще лекува раните му?
Д-р Мейстрик е в Борежов, достоверен е като нашия доктор тук.
Ти сам каза, че навсякъде има добри хора.
Да.
Но не е лесно да ги намериш.
В "Лейковец" има ударна група.
- Ще го отведем там.
Никой няма да го води никъде.
Но ти сам го каза, Боженка, той не може да остане тук.
Така че се моли да не оцелее.
Ще търсят къщите.
Кога?
Още Нацисти идват при семейство Томанек.
Откъде знаеш?
Еда говори.
Трябва да направим нещо.
Добре, ще го вземем, но не и децата ни!
Мамо, знаеш, че децата няма да са толкова очебийни като възрастни.
Анка, казах не, нито дума повече.
Утре сутринта ще отида при Холубец.
Той е доктор, нека се грижи за пилота.
Утре сутринта отивам на фронта.
Ето малко храна, поне за известно време.
Вървете да спите, вземете Йохен с вас.
Отивам да видя Пиер.
Йохен, да тръгваме.
Остави го!
Искам да видя дали още диша.
Така е, Вашик.
И да заспим.
Виж, това е Смърчи.
Аз съм Студенк.
Хайшкоки, Млчов,
Борежов и Лейковец.
Кога ще са отново наши?
Спокойно, ще си ги върнем, когато войната свърши.
Кога ще свърши войната?
Прибери се веднага след училище.
Ти също, Йохен.
Благодаря, скъпа.
Пусни го, ще ни предаде!
Брок!
Ето те и теб.
Ето.
Какво правеше там?
Хайде!
Утре имам рожден ден.
Не забравяй да им кажеш да говорят с ветеринаря.
И веднага се върни, ще ни трябва помощта ти.
Да, разбрах. Просто си помислих, че утре имам рожден ден.
Повтаряй след мен, Бела.
Дом No4.
Барка, Ярка и ветрилото.
Барка и Ярка.
Ветеринарят, номер четири, утре имам рожден ден.
Претърсете вилата, обора, бараката...
Г-н Томанек, какво правите тук?
Търсим пилот.
Пилот?
Не мислите ли, че щяхме да видим самолет, кацащ тук?
Какво мислите, г-н Томанек?
Ето така.
Искаш ли малко?
Не намерихме нищо, сър.
Благодаря.
Къде са децата?
В училище, къде другаде да са?
Може ли още едно?
Хайде!
Спри!
Карли.
Хей.
Точно като у дома.
Вървете!
- Вървете!
Какво прави той тук?
Джохен е наш приятел, помниш ли?
Той вече не ни е приятел!
Намерихме Пиер заедно!
Е, и?
Пиер е наш!
Спокойно, Томаш!
Дом No4.
Барка и Ярка.
Ветеринарят, номер четири, утре имам рожден ден.
Търсите ли някого?
Тук съм да видя Барка и Ярка.
Те живеят в номер 4.
Това е номер 6.
Сгафих, както винаги.
Не се тревожи, ела да се разгорещиш, студено ти е.
Ще ти направя чай, после ще видиш момичетата.
Тогава за малко, защото имам рожден ден.
Е, ето.
Не знам дали ще мога, Анка.
Мръсен е и е толкова красив.
Да, той е циганка.
Верка, ще трябва да се справиш.
Нямаш избор.
Трябва само да го заведеш при ветеринаря в Хейшкович.
Каза, че ще го изгориш.
Ще ти трябва.
Ако стане по-лошо, винаги можеш да го ядеш.
Благодаря.
Ти стой тук, Тоник.
Ако Пиер трябва да се изпикае, дай му бутилка с мляко.
Тоник, ти си индиец на бойна пътечка.
И сега ти е часовникът, ясно?
Глух ли е или какво?
Вчера говорихме, нали Тоник?
Това не ми харесва.
Ти глупав ли си?
Чакай Томаш и Вера да се върнат от училище.
Кафе.
- Да, г-н Томанек, елате да хапнем.
Благодаря ви, г-жо Томанкова.
Мога ли?
Откъде взе това?
Намерих го в снега пред кръчмата.
Хубаво момиче, нали?
Да, хубава е.
Какво правиш?
Къде си?
Трябва да си в час.
Влизайте, побързайте!
Искам да видя бележка от родителите ви за вчера.
най-накрая ни Покажи пътя до ветрилото.
Какво стана?
Вълци.
Какво има, момичета?
Чичо, скрий нещо за нас.
- Само за една нощ.
Отново ли спасяваш котета?
Не котета.
Ранен е лошо.
Кой, по дяволите, куче?
Ако не ни помогнеш...
Вашик, жив ли си?
Вашик!
Анка, няма да те питам къде е или къде беше вчера.
но искам да видя родителите ти.
Кажи им, става ли?
Здравейте, ние сме Барка и Ярка.
Аз съм Ярка.
Аз съм Йохен.
Хайде, трябва да тръгваме.
Събуди се, Бела.
Хайде!
Тук ще спите добре, приятелю.
Това той ли е?
Вилда, иди при семейството на Петрек в Маков.
Разбира се, Хонза те чака, за да се увериш, че никой няма да те следва.
Момичета, и вие си вървете.
- Още малко!
Ето го.
Това е всичко, което мога да направя за теб.
Лека нощ.
Благодаря ви много.
Лека нощ, момчета.
Виж как гледа към мен.
Вероятно никога не е виждал такъв задник.
Лека нощ.
Лека нощ, момчета.
Лека нощ.
Анка, знаеш ли какво може да се случи с тези момчета?
Но не съм виновен аз!
Къде са?
Наистина не знам.
Те се разделиха.
Вацлав, трябва да ги намериш.
Можеш ли да ми кажеш спирките?
Нацисти стрелят по нацисти.
Имаме съобщение, че руснаците ще се свържат с Лейковец след три дни.
Нито дума на никого.
Не съм глупав.
Добър вечер, трябва да говоря с Хонза.
Седни, замръзнал си.
Ще ти донеса чаша чай.
Какво става, Вилда?
Това е чичо Викан, не трябва да се страхуваш от него.
Каква е тази пакост?
Само съобщение за мен.
Трябва да е важно, Вилда, ако през нощта ще изпратя пратеник.
И ние изпращахме такива съобщения, когато бяхме момчета.
Тайна доставка.
От време на време...
От село на село.
Татко, ще ни трябва помощта ти.
И твоята, чичо.
Йохен, Пиер си тръгна!
Може просто да е излязъл да се изпикае.
Пиер!
Как ще го намерим в тази тъмнина?
- Пиер! - Тихо, казах!
По дяволите, това беше кръвопролитие от носа ми!
Чу ли това?
Казах ти, че излезе да се изпикае.
Откъде взе снимката?
В снега.
Той винаги взема неща.
Кой ти го даде?
Никой не му го е давал.
Казвам ви, той е идиот.
И това означава?
Това е пилотът.
Какво още искате чехи?
Не трябваше да се съпротивляваш.
Нямам представа какво още искат.
Не спирайте да създавате проблеми!
Мога ли да си вървя, г-н Томанек?
Ще се присъедините ли към нас за обяд?
Ще го направиш ли?
Благодаря.
Помниш ли ги, татко?
Спирките.
Не се тревожи, скъпа.
Последният е при Мейстрик, в Борежов.
Да.
Нацистите създадоха болница в "Мейстрик" в Борежов.
И тук се чува стрелба.
Горкичкият, има деца.
Какво е станало с лицето ти?
Ритнаха ме една овца.
Не можем да си тръгнем, момчета.
Мама и татко няма да ни позволя.
Какво ти се е случило, малко човече?
Червено цвекло.
- От мама, за Пиер.
Г-н Голвиц също е учител.
Преподавал е във Върнсдорф преди войната.
Физическо образование и музика.
Той просто иска да си побъбрим, после ще продължим с уроците.
БЕШЕ ЕДИН ДЕЙСТВИЕ
Тук има добри хора.
Но тук има и лоши хора.
Хората ни са тук.
Хората ни са ми приятели, така че...
Имаш приятели.
но аз също.
Нямам приятели.
Какво означава това, деца?
И това означава деца?
Че е сериозно.
Достатъчно, Еда.
Тези приятели си говорят.
За всичко.
Ако искате да ми кажете нещо насаме,
Ще ме намериш в пощата.
Тук с Еда.
Със семейството си.
А сега...
Да попеем.
Зелени, зелени, зелени, зелени, зелени, са моите дрехи.
Зелени, зелени, зелени, зелени, зелени, това е всичко, което имам.
Защо ми харесва всичко, което е зелено?
Защото скъпата ми носи зеленина на лова.
Сега заедно.
Зелени, зелени, зелени, зелени, зелени, са моите дрехи.
Зелени, зелени, зелени, зелени, зелени, това е всичко, което имам.
Защо ми харесва всичко, което е зелено?
Защото скъпата ми носи зеленина на лова.
Здравей.
Търся сина си.
И приятелят му Джохен.
Тук ли бяха?
Момичета?
Това прави ли се изобщо?
Виж слънцето.
Виждам, и какво от това?
Може да се каже колко е часа от слънцето.
Защо ни е да знаем колко е часа?
- Трябва да знаем къде отиваме.
Хонза!
Приберете се, момчета, значи се връщате до стъмване.
Няма начин!
Вилда и Куба се връщат, но с Йохен ще дойдем с теб.
Пиер е наш!
- Планът не беше такъв.
Аз съм Йохен.
Радвам се да се запознаем.
Починете си, момчета.
Уредил съм всичко с д-р Мейстрик.
Джожка Викан ще те чака утре в Борежов.
Хонза, покажи им стаята им.
Имаме нужда от храна и дрехи!
Хонза!
Вземи си дрехи.
Това са синът ми и приятелите му.
Кой е този?
Брат ми е ранен в гората.
Бяха на същата възраст като нас.
Скъпа мамо,
Трябва да предупредим всички.
Не се тревожи за мен, Анка.
Дами.
Побързай, Милош!
Всичко ли взе?
Виж, това е за мен.
Знаеш ли защо се случи?
Знам!
Още веднъж, Милош и... - Знам, г-н Томанек.
Бавно, предупреждавам те!
Анка, качваш ли се, бързо!
Оръжията в готовност!
Смърт на предателите на Немския Райх!
Стреляйте!
Здравейте, момчета.
Сигурно замръзнахте.
Загрейте в църквата.
Хайде.
Джожка те чака.
Татко?
Имаме храна и коняк.
Нито дума на никого.
Или сте мъртви.
Хайде, момчета, да го сложим зад олтара.
Къде са?
Конят е отвън.
Момчета?
Дзир!
Татко!
И двамата заслужавате...
- Един удар в лицето?
Ела.
Това е Пиер.
Здравейте.
Аз съм доктор.
Да го изведем изотзад олтара.
Момчета, сложете завивки на пода.
Какво правиш?
Това е г-жа Майерова.
Толкова хубава дама.
Ние й откраднахме ябълки, а тя така и не я издадохме.
Ще се оправиш.
Ще изчезна през нощта.
Пиер, дръж се.
Утре ще бъдеш със Съпротивата.
Старият Викан ги води.
Нещо важно ли каза?
Той каза, че сте напълно координирана нелегална група.
Довиждане.
Джожка.
Утре сутринта ще го върнеш по-рано.
Да вървим.
Трябва да вървя.
На къде, момиче?
Нацистите са в "Мейстрик".
Къде е Пиер?
Кой е този?
Анка, от Смърчи.
Г-жа Майерова беше вътре.
Значи ще го сложим зад олтара.
Да, жив е.
Мейстрик го лекуваше.
Чакай, сега не можеш да си тръгнеш.
През нощта всички са подозрителни.
Казала си на майка си, че ще сме в църквата?
Не!
Да, нещо такова.
Г-жо Милотова, наистина не трябва да сте тук.
Донесох супа, още е топло.
А тези ще те стоплят.
Мамо, той не разбира.
Французин е.
Прощавам ти, Иви.
Това е г-жа Мала.
Трябва да си вървите, само през трупа ми.
Дайте ни малко време.
Ще се сбогуваме и после заедно ще се приберем у дома.
Джожка?
Какво ще стане сега? Искаш ли аз и момчетата да ти помогнем?
Или сутринта да се приберем у дома?
С Йочен намерихме Пиер.
И ще го спасим.
Вече направи достатъчно.
Е, какво?
Вие се справихте чудесно, момчета.
Аз и Лойза поемаме случая.
Татко ще ни чака в болницата в Лейковец.
Те ще се погрижат за Пиер.
Хайде, г-жо Мала.
Благодаря.
Пиер!
А вие сте?
Сестрата на Мария, Анка.
А вие?
Джожка.
Чакаш ли някого?
Лойза, но предполагам, че майка му не му е дала.
Трябва да тръгваме.
Хайде!
Отвори ковчега, веднага!
Не можеш да го направиш, в църква сме!
Но аз мога, малко човече.
Ханс.
Отвори ковчега.
Претърсете това място!
Джожка!
О, не!
Не!
Ще отида да видя.
Джожка!
Внимавай.
Скъпа.
Татко!
Къде е Анка?
Няма ли я?
Ще се справя.
Чакай тук, докато заведа Пиер в болницата.
Татко ще се грижи за него.
Ще се върна и ще те заведа у дома.
Не говориш сериозно.
Добре, върви си сам.
Не, заедно ще заведем Пиер в болницата.
- Аз просто...
- Нищо, предполагам.
Тогава да не говорим за това.
Пиер!
Това са цивилните, които искахте.
Ризата на съпруга ми, най-голямата, която намерих.
Извинете, аз също трябва...
И ти какво трябва да направиш?
Така ли мислиш?
За предложението за погребение?
Ти си доносник, Томанек.
И при това глупав.
Хората са чули нещо в кръчмата от гробаря.
Току-що предадох съобщение, не съм виновен аз, сър!
И какво означава това, Томанек?
Еда, доведи баща си!
Имам нужда от него да ми помогне да занеса нещата в мазето!
Татко?
Нападенията навъздушните сили бяха унищожили голяма част от Лейковец.
И не спираха.
Семейството с децата ни мина край нас.
Нацистките войници, напускащи фронта, дегизирани.
Отправяме се в противоположната посока.
Да се надяваме, че никой няма да види в хаоса.
Какво имаме тук?
Френският пилот.
Умни хлапета.
Вървете!
Пиер и жена му ни посетиха след войната.
Те се запознаха с всеки, който беше помогнал за тайната доставка.
Благодаря на всички деца.
Ти успя.
Ти трябва да си Аника.
Всички, освен Йохен.
Джохен и баща му бяха преместени в Германия.
Jiera and Jochen никога повече не са се виждали.
Доведете го.
А аз?
Аз съм с Йожка, емигрирахме във Франция.
По-късно комунистите затвориха бащата на Йожка.
В затвора той сподели нашата история с друг политически затворник на име Щрански.
Написал го е на новела:
МИТНИЧЕСКАТА ДОКАЗАТЕЛСТВО