Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
(Крещи)
(драматична музика)
(Ръмжене)
(затръшване)
(Ръмжене)
(драматична музика)
(хленчене)
- Не можеше да каже точно кога ще го направи.
Това е просто нещо, което тя прави всеки ден, като хоби.
Някои момичета харесват грима, други спортуват.
Алис беше в нещо малко по-различно.
(Оптимна музика)
Заровеното не беше избор за Алис.
Беше пристрастяване, морален принуждение.
Всички Божествени създания заслужаваха честен мемориал.
И я извикаха да води малките им погребения.
Алис беше свикнала да вижда купчинки от крайници.
и напоена с кръв кожа.
но тя никога не е виждала нещо подобно преди.
(Оптимна музика)
Но Алис не дискриминираше.
Тя зарови всичко и всичко.
Без значение колко е странно.
Всички изглеждаме странни, когато сме мъртви.
Страховито чувство, отмито от Алис.
когато си тръгна от пресен гроб.
Но тези чувства бързо се изпариха.
когато се натъкна на нещо друго в гробището,
Билет за киното.
"Уестърулф в сряда" в "Бразос Кино".
Алис имаше нужда от кинематизъм.
В последно време не се чувстваше на себе си.
Самотата на прохладния тъмен театър.
ще смекчи болката.
(драматична музика)
Ставаше късно.
Алис вече се е прибрала.
Стой на пътя, който си е казала.
Скоро разбра, че е невъзможно.
Алис винаги се чудеше как изглежда стария хотел вътре.
Изкормено и бавно гниещо.
Страхуваше се, че ще има същата съдба.
Когато растяла, тя чула историите за призраците.
обграждайки хотела.
Но тези духове не могат да се мерят с това, което я следва.
Алис знаеше, че съдбата й е неизбежна.
Издълбала е своя кръст с пристрастяването си.
Тя не е дала мир на това странно създание.
когато го зарови в гробището.
Ядоса се, или поне така си помисли.
Алис не е излизала от театъра онзи следобед.
Чудовището беше халюцинация.
плод на въображението й.
Вероятно е ефект от беса, който е хванала.
преди седмици от едно от животните й.
Нека това да е пътеводна история.
Добрите намерения проправят пътя към ада.
- Остави го, той е още момче.
- Момче.
Някога всички бяхме момчета.
(плачене)
Не, моля ви.
Моля ви, недейте...
Арно!
Кой е там?
Арно!
- Обичам те, убий ме!
Обичам те, убий ме!
Обичате ме, убийте ме!
- Когато бях малък, вървях в мрака.
в гората след здрач, в търсене на баща ми.
Това, което научих, беше, че не ходя.
в мрака изобщо.
но вместо това влязох в вратите на ада.
Баща ми ме предупреди.
на човек, който ходи в пустошта,
които се молеха нощес на тези, които се лутаха,
канибала по дърветата.
Сутринта, когато намерих баща си,
Разбрах, че не е мъж.
изобщо не е мъж.
Никой не е способен на това, което причиниха на баща ми.
Това не беше мъж.
Това беше нещо друго.
(Крещи)
Харесва ли ти?
Когато бях малък, звярът уби баща ми.
Като мъж това отне жена ми и сина ми.
Отне ми всичко, което имаше значение.
и всичко, което имаше значение.
Остави ми само една възможност.
да го убиеш веднъж завинаги.
Тази отвратителност има ненаситен глад за плът.
Жаден е за кръв, така че ще му дам кръв.
Аз ще го нахраня и ще изцеля неговите нужди.
и ми го дай на вратата.
И щом е там, ще си взема ножа.
и издълбайте дупка в гърдите му.
и ще го нахраня със собствените му сърца.
Добре дошли в ада.
Татко.
- Боже, не.
Не, не!
Не!
Ти ме уби!
Ти уби майка ми!
- Не, не се ли опитах?
- Опитах.
- Не.
Дори не се опита да ни спасиш!
- Нека този човек умре!
Това не е истина.
- Не, ти не си моето момче!
Не, не!
- Ти си моето момче!
Ти не си моето момче!
Ти не си мой син!
Арно!
- Хайде, копеле.
Внимание!
Този филм не е за слаби хора със сърце.
или прилошеното сърце.
Ако искате зомбита, вампири или добър вкус,
Значи нямаш късмет и си тръгваш.
Достатъчно смела ли си, за да изтърпиш кинематозната поквара?
Шок, страхопочитание, безрасъдно насилие.
И ако си тук с дете,
Какво ти става?
Представям ви Уолф Гий.
Боже, У олф Гий, това е ужасен филм.
(зли смея)
(Крещи)
- Толкова си странен.
Кой е по-секси, князът или звярът?
- Те са един и същ човек. - Спри да избягваш въпроса.
Зверът.
Просто изглежда по-добре.
Ти си глупак.
Ти наистина си луд.
Тази вечер си изкарах много добре.
Знаеш ли, беше забавно.
Искаш ли?
Сребърно ли е?
Не, от палма е.
Свали го.
Искам да кажа, че мога да си го взема у дома, но... знаеш какво имам предвид.
Не, Джеймс, това е важно.
Съквартирантката ми.
Съквартирантката ми е Върколак.
Свали го.
Не, не, грешна врата.
- Млъкни, насам!
Съжалявам, все забравям да заредя това глупаво нещо.
Да, всичко е наред.
Никой няма да ни притеснява.
- Къде е тоалетната?
Да.
- Къде е кухнята?
- До офицера, дядо ми.
Дядо ти?
Дядо ти е бил Сталин?
- Не, това е дядо ми.
Трябва ми тоалетната.
Ходи ли до тоалетната?
Да.
Какво има?
Нали заключихме вратата?
Не мислех, че е Върколак.
Знам.
Добре, има UV светлина в коридора.
Трябва да отида да го взема.
Какво ще правиш?
Следвайте плана.
Трябва да го върнем в стаята му.
Може просто да си тръгне.
Все още е на свобода.
Имам идея.
Но аз платих за вечеря.
Платил е за напитки.
Да, платих за напитките.
Платил си за напитките.
И бяха вкусни.
Добре, намери ултравиолетовата светлина.
Това ще го изплаши, без да го нарани твърде много.
Готови?
Може ли една целувка за късмет?
Мисля, че си тръгна.
Има ли нещо в джоба ти?
Или просто се радваш да ме видиш?
И двете.
Чудесно.
Това тази къща ли трябва да е?
Да.
Какво е това? - В стаята за снимки с дядо ми.
Сталин.
Забрави, подписа ли?
Ето какво ще направим.
Къде отиде?
Какво му направи?
Нищо не съм направил.
Може да се е задавил с пера или нещо подобно.
- Гари.
Млъкни.
Гари, говорихме за това.
Не можеш да си в апартамента, когато се преоблечеш.
Само в твоята стая или отвън.
- Не, не, не.
Нищо ли не вземате?
Няма да ми помогнеш.
Джес.
Това е колието.Сребърна е.
Казах ти да го свалиш.
Не ми пука, просто го махни от мен.
Какво правиш?
Включи го пак.
Не мога, мъртъв е.
Не думай.
Вземи светлината.
Мисля, че си прав.
Между другото, Гари.
Как сте двамата?
Добре съм, очевидно.
Радвам се, че се запознахме.
Трябва да го направим отново някой път или...
Да, аз ще го разчистя.
Искаш ли да излезеш пак?
Добре.