Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
"Далечна сирена, виеща"
Не, не, не, не, не, не.
- Още съм тук.
"Недалечен лай"
Не, не, не, не, не, не.
- Още съм тук.
Ти също.
Сценарий Дръмънд
Не, не, не, не, не, не.
Какво става?
Не, не, не, не, не, не.
Значи няма да ми кажеш името й?
- Не го прави голяма работа, мамо.
Поканила те е да се забавляваш.
- Знам.
- Хей.
Познайте кой може да си има приятелка.
Чух, че има двама.
- Не съм казал това.
Боже мой!
Досадни сте.
- Хубава дрямка?
- Да.
Странно е, че все още имам главоболие, което няма да си отиде.
- Мислиш ли, че трябва да се обадиш?
- Не.
Вероятно и без това са с по-малко персонал.
Като стана дума, да сте виждали лична карта?
- Да.
Ето какво се случва сега, когато ти си само един от тях.
доброволка два пъти в годината.
- Защо не ми дадеш още малко време?
Ще го направиш ли?
Виновна спънка.
Да.
Сценарий ДЕЙСТВИЕ
Какво ще прави довечера?
- Каза, че се мота в къщата на приятел надолу по улицата.
- Ами ти?
Все още ли ще правиш това с работата?
Реших да го захвърля и да отида при сестра ми.
Тя прави своя годишен банкет.
Хубава походка, нали?
- Знам.
Имам чувството, че й дължа посещение.
Виж поканите, които е изпратила.
- Нова година на Хулия.
Не можеш да пропуснеш това.
- Това дойде от брат ти.
Мислех да го сложа на хладилника.
Къде са им пуловерите?
Мисля, че пуловерите са хубави.
Татко, взе ли билети за Лейкърс?
- Мамка му!
Още не.
Още работя по въпроса.
Ако ми дадеш карта, мога да ги поръчам.
защото ще се продават.
- Не, аз ще го направя.
- Почти забравих.
Вчера пих кафе с Мат Чавинс.
Той поиска да прочете книгата ти.
Не е това, което си мислиш.
- Е, той се радваше да ти даде записки, така че му ги изпрати.
Това проблем ли е?
- Не.
Виж сега.
Той е просто един голям писател, знаеш ли?
И си го помолил да прочете малкия ми мемоар.
- Еха.
Добре, без повече жестове на добра воля от мен.
- Благодаря.
- Да, да.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
(радио избледнява)
"Влака на клаксона"
Не, не, не, не, не, не.
- Свързахте се с Андрю.
Моля, оставете съобщение и ще ви се обадя.
- Хей, братко.
Аз съм.
Обаждам се да ти кажа щастлива нова година.
Имам снимките, които ми изпрати.
Благодаря ти за това.
Както и да е, обади ми се.
Да си поговорим.
Не, не, не, не, не, не.
(Телефонни позвънявания)
Не, не, не, не, не, не.
- Защото съм на работа.
Не можеш да ми го прехвърлиш в последния момент, Тай.
Нова година е.
Добре.
(Телефонни позвънявания)
Не.
Не мога да споря за това в момента.
Знаеш ли какво?
Ще се оправя.
Здравей, Стивън.
- Добре.
Радвам се да те видя.
Как си?
- Все същото.
Не ви прекъсвам, нали?
- Не.
Това беше просто бившият ми съпруг, който отново пусна топчето.
Трябва да си взема децата.
Объркал е датите си и сега всичко е наред.
невъзможно е да се намери гледачка.
Всъщност мисля, че ще стане.
да бъда тук по-голямата част от нощта.
Синди е на работа в 11 часа.
Добре.
Много съжалявам, Стивън.
Знам, че е много за един човек, но аз...
- Не, не, не.
Всичко е наред.
Върви при децата си.
Ти си спасител на живота.
Ти си герой.
Аз съм този, който се продаде и отиде на частна практика.
- Да.
- Е, поне използвай бюрото ми.
Имам хубав стол.
- Благодаря.
Добре.
(Телефонни позвънявания)
- Здравей.
- Линия на живота.
Ало?
Не искам да говоря за себе си.
- Добре.
Разбирам.
Ало?
(Телефонни позвънявания)
Жизнената линия.
Ало?
Какво става?
Всичко е наред, ако не си готов да говориш.
но ще ми кажете ли поне името си?
- Мери.
Мери?
Здравей, Мери.
Аз съм Стив.
Не знам как ще стане.
- Това е всичко, от което имаш нужда.
Какво ви накара да се обадите тази вечер?
И няма правилен отговор на това.
- Не искам да се чувствам така.
Искам всичко да свърши.
Но моля ви, не казвайте на полицията.
Къде съм, защото те просто...
- Не, не, не.
Не, няма, обещавам.
Обаждането е анонимно, така че не трябва.
трябва да се тревожите за това, става ли?
Нали?
Искам да поговорим малко за това как се чувстваш.
Нещо случило ли се е у дома тази вечер?
Може би бой със семейството, или...
- Да.
Да.
- Така ли?
Можеш ли да ми кажеш малко за това?
на чесането на молива.
- Само главата ми.
Навсякъде е.
И никой, когото познавам, не го разбира, така че имам тези хапчета.
- Носиш ли сега хапчетата?
Сценарий Дръмънд
- Да.
Те са за сън и депресия.
Но си помислих, че ако взема достатъчно...
- Наистина се надявам да не го направиш, Мери.
- Няма друг начин.
Нямам избор.
- Чакай.
Защо го казваш?
- Какво?
- Когато казваш, че нямаш избор,
Какво искаш да кажеш?
Мери, можеш ли...
Ще ми кажеш ли къде си?
У дома ли си?
- Не, аз съм в "Палм Спрингс".
Съпругът ми нае къща за празниците.
- Но знае, че ти е трудно?
- Какво?
- Но знае, че те боли?
Мери?
- Не му вярвам.
Той е причината да...
Причината, заради която ти...
Искаш да се самонараниш ли?
- Да.
Не, не, не, не, не, не.
Той ни доведе тук, защото имах проблеми.
Скоро получих промени в лекарствата.
Казах му, че съм на терапия и той много се ядоса.
- Как така?
Не мисля, че мога да говоря още дълго.
- Защо не?
Мери, защото се тревожиш ли?
за това, че съпругът ви разбра?
- Да.
Съпругът ви наранявал ли ви е?
- Не.
Но се страхувам от него.
Трудно е за обясняване.
- Не, не.
Мисля, че разбирам.
Но трябва да кажа, че звучи много напрегнато.
Тази вечер.
Искам да ви кажа една сигурна дума.
или дума, в случай, че съпругът ви се върне у дома.
и все още си говорим.
Какво искаш да кажеш?
- Това е просто начин да ми позволиш.
Знам, че се чувстваш несигурен.
не отприщва съпруга ви.
Можем ли да го направим?
- Добре.
Да.
- Добре, чудесно.
Така че най-добре е да избереш.
дума или дума, която е много лесно да се каже.
в разговор.
Отдалечаваме се от клаксона.
- Толкова е прекрасен, или нещо такова?
- Да.
Да, това е страхотно.
"Той е толкова прекрасен".
Ще го запомниш, нали?
За всеки случай?
- Да.
- Добре.
- Не знам.
Много е рисковано.
Мери, чуй ме.
Искам да направя всичко, което можем...
Трябва да вдигна.
Не, не, не, Мери.
Мери, почакай.
Чакай, още ли си там?
Ако можем да те отведем на безопасно място тази вечер далеч от съпруга ти,
Добре, докато терапефтът ви е на разположение,
Мислиш ли, че можеш да спреш да пиеш тези хапчета?
Не, не, не, не, не, не.
- Не знам.
- Може би.
- Може би?
Ще ми дадеш ли адреса си?
И ще се чувствам по-добре, ако те измъкнем от тази ситуация.
далеч от него.
Фламинго Драйв 578.
- Фламинго Драйв 578.
И ти каза, че си в Палм Спрингс, нали?
Честно казано, мисля, че ще е по-добре да сложиш край.
Мери, Мери.
- Просто продължава да се случва.
- Знам.
Разбирам, Мери.
Разбирам.
Слушай.
Но това ще е...
това би било наистина голяма грешка и такава, която не можете
Върни си думите назад.
Разбра ли?
Не, не, не, не, не, не.
Мери?
О, да.
Мамка му!
Сценарий ИРМИЯ
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
-...игрите са насрочени.
"Кавалиерите" са изненадани.
Нежна музика.
(Телефонни позвънявания)
- Линия на живота.
Как мога да ви помогна днес?
Необуздана музика.
на чесането на молива.
(Телефонни позвънявания)
- Линия на живота.
(Телефонни позвънявания)
- И да опиташ в горещата вана, става ли?
Благодаря.
Да, ти също.
(Телефонни позвънявания)
Жизнената линия.
Не, не, не, не, не.
Съжалявам.
Болен съм.
- Добре.
Е, това е добре, но тази линия е специално
- С ментално здраве.
- И какво?
- Ами, ако вие...
ако сте настинали, тогава трябва да...
говори с доктор или с някой по-квалифициран от мен.
Не.
Искам да се самоубия.
- Добре.
Това е нещо, за което трябва да поговорим.
Не, не, не, не, не.
- Можеш ли... Можеш ли да почакаш малко?
- Разбира се.
(заглушени смехи)
Слушай, ако това е шега, ще ти затворим, става ли?
- Да.
- Хулия, какво правите вие двамата?
"Оркестър на линия"
(Телефонни позвънявания)
- Линия на живота.
Добре ли си?
"А-к-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-р-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А-А
(вода се заслепява)
Добре ли си?
- О, да.
Само малко кафе, благодаря.
Как върви нощта?
- Доста добре.
Имам чувството, че е било нон-стоп.
- Да.
Ще направя кафе.
Искаш ли?
- Линия на живота.
Кофеят се перколира.
(Телефонни позвънявания)
- Линия на живота.
- Здравей.
Жена ми, Мери, обади се преди малко.
Казвам се Джейсън.
- Добре.
Да, здравей.
Тя, знаеш ли... ще я оставя да обясни.
Тя е тук.
Ало?
- Здравей, Мери.
Аз съм Стивън.
Не, не, не, не, не, не.
- Да.
Исках да ти се обадя и да ти кажа, че съжалявам за преди малко.
Лекарствата ми ме карат да мисля луди неща.
И още нещо.
Мери, съпругът ти там ли е?
- А-ха.
Да.
Той е прекрасен.
Тиктакане на деня
Е, благодаря, че ме уведомихте.
Добре си и си почини.
- Да.
Щастлива нова година.
- Ти също.
Не, не, не, не, не.
на трилики.
Полиция "Палм Спрингс".
Какъв е вашият спешен случай?
Здравейте, казвам се Стивън Томас и отговарям по телефона.
В центъра "Лайфлайн".
В района ви има една дама на Фламинго Драйв 578.
и вярвам, че има възможно домашно насилие.
ситуация със съпруга й.
- Добре.
Нека ви свържа с офицер от патрула.
Чакай малко.
Не, не, не, не, не, не.
(Телефонен звънец)
Аз съм полицай Фредерикс от полицията "Палм Спрингс".
Подал си случай на домашно насилие?
- Да.
Тя е на Фламинго Драйв 578.
Това е адресът, който ни изпрати.
Мога ли да се свържа с вас?
- Разбира се.
Килията ми е 717-555-6455.
Страхотно.
Ще ти се обадя, когато я видим.
Как се казваше?
- Мери.
Не получих фамилия.
- Добре.
На път сме.
Страхотно.
Оценявам го.
Сценарий ДЕЙСТВИЕ
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
(Телефонни позвънявания)
Жизнената линия.
[Леко дишане]
- Ще се самоубия.
- Добре.
Можеш ли да ми кажеш малко защо?
- Няма смисъл.
Искам да се опитам да разбера.
Не бързам.
Не, не, не, не, не, не.
Можеш ли да ми кажеш малко за себе си?
- Какво?
Имаш работа?
Вие студент ли сте?
Отивам в УКЛА.
- Така ли?
Отидох там.
Искам да кажа, преди известно време, но...
Как се казваш?
- Стивън.
И аз се казвам така.
Къде си, Стивън?
- В мотел.
... надраскани с моливи.
Купих пистолет.
Трябва да съм честен с теб, Стивън.
Оръжията ме притесняват в такава ситуация.
Каза ли на някой друг къде си?
Опитах се да кажа на приятелката си,
но... или бившата, но ние току-що се сбихме.
Съжалявам да го чуя.
Как се казва приятелката ти?
Не, не, не, не, не, не.
- Вивиън е, но всички я наричат Вив.
- И ти каза, че се казваш Стивън?
- Да.
Как ти е фамилията?
- Томас.
Значи случайно не сте били в "Удроу Уилсън".
На училище ли?
- Да.
Откъде знаеш?
- Да.
- Ще те оставя за малко, става ли?
на трилики.
Ало?
- Хей, аз съм.
Татко?
- Да, добра работа с шегата.
- Какво?
- Това беше добро.
И с това ли ще ме въвличаш?
Татко, наистина нямам представа за какво говориш.
Не, не, не, не, не, не.
Това е човекът, който се обади, твърдейки, че съм аз.
Нищо ли не знаеш за това?
- Не.
- Да.
И татко, в момента е много шумно, така че...
- Добре, добре.
Ще поговорим по-късно.
- Добре, довиждане.
Не, не, не, не, не, не.
- Хей.
Слушай, приятел.
Сериозно ли ме накара да чакам?
Дойдох тук, за да си пръсна мозъка.
А ти си твърде зает...
- Да останеш на телефона с мен?
- Хей, слушай, слушай.
Вижте, съжалявам.
Съжалявам, че си прав.
Не бях прав.
Съжалявам.
(въздишка)
- Както и да е.
Няма значение.
Случва се, каквото и да става.
Когато казваш, че се случва, имаш предвид...
- Искам да кажа, че ще се самоубия.
Вече съм решил.
- Но още не си го направил и това е чудесно.
Казах си в полунощ.
Има ли причина да си дадеш време?
- Не знам.
Мисля, че помага, когато имам цел.
Сценарий Дръмънд
- Е, изглеждате доста решителна.
Взехте ли пистолета за тази цел?
- Да.
Или ще го използвам върху себе си, или върху...
От кого?
Не, не, не, не, не, не.
- Няма значение.
Страхливец съм, за да го направя.
Винаги е знаел това за мен.
Обадих се, защото не искам да съм сам, когато го правя.
Пишеше, че Горещата линия е анонимна.
Така че си помислих, че ако кажа на някой друг, ще се обадят на ченгетата.
- Това няма да се случи с мен.
Но трябва да съм честен с теб, това...
Това ме тревожи, Стивън.
Но няма да им се обадиш, нали?
Защото, ако чуя една шибана сирена...
- Не, не.
Няма да се обадя на ченгетата.
Искам да си поговорим, става ли?
Това е.
Можем ли да го направим?
- Да.
- Добре.
- Стига да знаеш, няма да има значение.
Тиктакане на деня
Не можем да променим това, което се случва.
Какво точно чувстваш, че не можеш да се промениш?
- Аз... искам да кажа, общо взето.
Имам чувството, че всички вярваме, че имаме контрол, когато не сме.
- Значи се чувстваш безсилен?
- Не се чувствам така.
Аз съм безсилен.
Затова знам, че нищо няма значение.
Знам, че хората го казват през цялото време, но е истина.
Това е единственото вярно нещо.
Тиктакане на деня
Че нищо няма значение?
- Всички си говорим.
Казвайки си едно и също отново и отново,
внедрявайки смисъл във всеки малък...
се преструваме на хора, които не сме.
от нас, да се държим така, сякаш всичко е наред.
Не, не, не, не, не, не.
- И какво направих.
Какво направи?
- Искам да кажа, това, което позволих да се случи.
- Добро момче.
Какво позволи да се случи?
- Забрави.
- Стивън.
- Щом го направя, ще съм свободен.
Искам да кажа, че всичко е лудост.
И ако целият свят е луд, тогава...
Тогава защо е лудост да искаш да сложиш край на живота ми?
Мисля, че би било тъжно, но лудо?
Не знам.
Виждаш ли, има част от мен, която...
могат да разберат усещането, че целият свят е
снаряди срещу нас.
И колкото и да се опитваме, живота е само началото.
продължава да ни преча, понякога по-лошо.
Понякога нещата се чувстват така.
Толкова е лошо, че е твърде много за един човек.
Поне сам.
Сценарий ИРМИЯ
Затова се обади и мисля, че е страхотно.
Стивън?
Още ли си с мен?
(машини писукат)
Не, не, не, не, не, не.
О, да.
на трилики.
- Здравейте, аз съм Вивиан.
Моля, оставете съобщение.
Не, не, не, не, не.
- Хей, аз съм.
Току-що ми се обади и ми се обади.
Обади ми се, когато го получиш.
Обичам те.
Не, не, не, не, не, не.
- Добре.
Много съжалявам.
Знам, че си тръгваш, но аз...
Трябва да слезеш долу до тоалетната.
Ще ме покриеш ли за малко?
- Да, разбира се.
- Благодаря.
- А-ха.
Нежна музика.
Не, не, не, не, не, не.
Ало?
Полицай Фредерикс.
- О, да.
Това е моята килия.
Просто исках да го следвам.
Арестувахме съпруга на жертвата, за когото се обадихте, Язон.
- Добре.
И как е Мери?
- Тя със сигурност се труди.
И извикахме линейка да я закара в болницата.
откакто главата й е ранена доста лошо.
- Боже мой!
- Но, хей.
Радвам се, че се обади.
Кой знае колко лоши могат да бъдат нещата.
стана, ако не се появихме?
- Е, благодаря.
Ще ти се обадя тази седмица, защото ще ти се обадя.
нужда от пълни показания.
- Разбира се.
Това ли е най-добрия номер?
- Да, така е.
- Добре.
Починете си добре, господине.
- Ти също.
Щастлива нова година.
Не, не, не, не, не.
(затръшва се врата)
Не, не, не, не.
Здравейте.
Ще използвам тоалетната ви бързо.
Нали?
- Ключът е на масата.
- Благодаря.
Не, не, не, не, не.
"Музак"
Не, не, не, не, не, не.
- Никога не слушаш.
Никога не слушаш.
Не, не, не, не, не, не.
Слушай сега, а?
Не, не, не, не, не.
(Очила се разпадат)
- Ще ме слушаш.
(жена плаче)
- Да.
Добре.
Не, не, не, не, не, не.
Какво беше това?
- Проклета жертва.
- Тези доктори, има ли болница наоколо?
- Да, съседната врата в западната кула.
Ще ви кажа, че се случват странни неща.
в този заговор.
Боже.
На осем ли си?
- Да.
- Да, вероятно ще се видим по-късно.
- Гробището е за нас, а?
Тук на Нова година е самотно.
Казвам ти.
- Но...
Не, не, не, не, не, не.
Не мога да повярвам.
И това горе ли се случва?
- Да, има нещо подобно.
Сигурно е от земетресението по-рано.
- Имаме ли?
- Да, не го ли чувстваше?
Трябва да съм го пропуснала.
- Благодаря ти отново.
- Няма проблем.
Честита Нова година.
- Ти също.
Не, не, не, не, не, не.
- Андрю.
Не, не, не, не.
- Хей, човече.
Съжалявам, получих съобщение.
- Да, няма проблем.
- Да.
Това е лудост.
Почти полунощ е.
Момчетата по някакъв начин имат повече енергия от мен.
- Да, изглеждат много големи на снимките, които изпрати.
- Да, на мен ли го казваш.
Хей, аз...
Исках да ти се обадя по-рано тази седмица.
Това е... това е просто... малко.
- Не, не, не.
Разбирам.
Странно е.
Скоро си мислех за мама и татко и...
и не знам.
Това е като да си спомняш за тях.
Те избледняват.
Сега си ги спомням на парчета.
Съжалявам, не знам какво се опитвам да кажа.
- Не, разбирам.
И при мен е същото.
Имам чувството, че е по-добре да блокираш нещата.
През повечето време.
И аз си мислех за това.
Искам да кажа, как да не сме в вечер като тази?
Помниш ли, когато татко заведе мама на това пътешествие?
и ни остави сами за края на седмицата.
и не ни казаха къде отиват?
Току-що си тръгнаха.
- Да.
Да, спомням си.
Сценарий Дръмънд
Не, не, не, не, не, не.
Каза ми нещо, което никога не съм забравил.
- Ами ако я убие?
Знам, че се върнаха няколко дни по-късно.
Беше добре, но...
и след това с мен отивахме толкова далеч в колежа.
Никога не сме говорили за това, но можех да направя повече.
Знам.
Хей, Стив.
Чакай малко.
Скъпа!
Момчета.
И какво от това?
Съжалявам, затваряме в полунощ.
- Да, не.
И аз трябва да вървя.
На работа съм, така че...
- Хей, но да намерим време да поговорим повече.
когато не ме използват като гимнастическа площадка.
- Да, със сигурност.
Не, не, не, не, не, не.
- Ало?
Здравей.
Това е Мат Чавинс, колега на жена ви.
- Да.
Здравей, как си?
- Добре съм.
Добре съм, добре съм.
Сам ли?
- Добре съм.
Смешно.
Всъщност гледам твоята страница от Уикипедия.
- Да.
- Без майтап?
- Да, чух, че Вивиан ти е изпратила чернова.
Много съжалявам.
Не очаквах да ми се обадиш толкова скоро.
Добрите писатели търсят други добри писатели.
когато могат.
- Хей, ти си професионалистът.
Аз съм просто един мечтател.
- Моля те, не се проваляй.
Е, аз... аз ще...
Ще призная, че до края на колежа,
Бях на път да стана психолог или писател.
за да знаеш.
- Така ли?
- Да, да.
Ще бъде едното или другото...
Не, не, не, не, не, не.
[Стъкла се счупва
Ало?
- Здравей, съжалявам.
Усети ли земетресението?
- Не, не.
Сигурно не ни е ударило тук в Долината.
Добре ли сте?
- Да.
Да, всичко е наред.
- Добре.
Знам, че е Нова година.
Надявам се, че не ви прекъсвам.
- Не, в момента не.
Трябваше да се обадя, защото честно казано...
Чета този мемоар и съм на ръба на мястото си.
Не можах да го оставя.
Наистина ли?
- Това означава много.
- Да, не.
Улавящо е.
Нямам търпение да чета останалото.
- Мисля, че беше повече или по-малко довършено.
- А, да.
Така че ще ви дам личното си мнение.
Можеш да го вземеш, можеш да го оставиш, но...
- Не, не.
Моля те, бих се радвал на обратна връзка.
- Имам чувството, че сте спрели малко.
докато нещата с баща ти се нажежават.
Не, не, не, не, не, не.
Мога ли да ти вярвам?
Но по начина, по който организирахте всичко до този момент,
Динамиката между баща и син, да.
Току-що разбрах, че има още за изследване в тази връзка.
С баща ми?
Добре.
Защото не мисля, че имам нещо общо с нашата връзка.
до около осема глава.
- А, да.
Вивиън сигурно ми е изпратила по-ранен ръкопис.
Копието свършва в глава пет.
- О, да.
Всъщност си изпратих най-новия.
и мога да ви го изпратя веднага.
- Да, ще бъде чудесно.
Писменото е страхотно.
А тийнейджърските ти години?
(издишва)
Това е мъчително, честно казано.
Да, в крайна сметка се придържам към Sci-fi и политически трилъри.
Може би ме е страх да стана лична.
О, да.
- Съжалявам, човече.
Ще ти се обадя пак.
- Добре.
Да поговорим по-късно.
- Хей, Вив.
- Хей, съжалявам.
Току-що получих съобщение.
Няма проблем.
Говори ли с Джеф?
- Да, говорих с него преди час.
Още беше на партито.
Защо?
- Не е отговорил на съобщение ми.
Наистина ли?
Знам, че е надолу по улицата.
но се опитах да се регистрирам.
Чакай малко.
Току-що ми писа.
Казва, че ще се върне най-късно до 12:30 ч.
Ти си страхотна.
Как беше партито?
- Тръгнах си по-рано.
Сега съм на път.
Толкова е забавно, а?
- Не, беше добре.
Радвам се, че видях Хулия.
Прекара поне час в разказване на неприятни истории.
от както бяхме млади.
Как са нещата при теб?
Гласова поща...
- Не.
Мисля, че исках да чуя гласа ти.
Разговорът тази вечер ме накара да се замисля.
- Така ли?
- Да.
За какво?
- Ние, миналото.
- Не и миналото.
- Да, това малко старо нещо.
Нежна музика.
Мисля, че има неща, които съм забравил.
Гимназията и може би преди това.
Кажи ми какво си спомняш за нас.
- За нас?
Еха.
- Да.
Да, от самото начало.
Надявам се, че не си забравил това.
- Не, в момента се отразявам.
И така или иначе пиша мемоар.
- Да.
Така е.
Е, и?
- Ами, срещнахме се за първи път в часа по психиатрия.
но не мисля, че започваме да се срещаме преди физиката.
Накрая станахме партньори.
за финала, този вестник, който написахме.
Боже, защо винаги забравям името?
- Многото святи един?
- Да.
Да, точно тази.
Между другото, намерих го у дома по-рано.
Днес.
Запазил си го?
- Да.
Да.
Вероятно сантиментална стойност.
- Да.
До днес не бях се замислял за това.
- Да.
Не знам защо го пазя.
Имам чувството, че сме имали трудни моменти тази година, така че...
Но да, този вестник беше...
Много над главите ни, когато се опитвахме.
за да докажем, че има паралелни вселени,
или нещо такова.
Помня, че имаше съмнения.
- Да, звучи като мен.
- Да.
- Беше много философска тази първа вечер.
на връщане у дома, спорейки дали живота е детерминистичен.
Имали сте безмилостна вяра в свободната воля.
И заради това се влюбих в теб.
- Какво искаш да кажеш с това...
Преживяхме трудни времена тази година?
- Е, нали знаеш.
Искам да кажа, че дори не ми се мисли за това сега, но...
- Не, какво?
- Не.
Трудно е да се мисли колко близо са нещата.
дойде краят.
- Какво искаш да кажеш?
- Само ние.
Всичко онзи ден в колата.
Беше няколко седмици, след като ми каза за белезите.
на гърба ти, откъде са дошли наистина.
Върви да ни вземеш стаята.
Не, не, не, не, не, не.
Тогава толкова те беше страх да говориш за това.
Темпото се увеличава.
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
- Без плача.
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
Тихо, Стивън.
Сценарий ИРМИЯ
на трилики.
Не, не, не, не, не, не.
Набраният номер не работи.
Сценарий ИРМИЯ
на трилики.
Ало?
- Джеф?
Съжалявам, човече.
Сбъркал сте номера.
Знам, че това е номера на Джеф.
Аз съм му баща.
на трилики.
- Хей.
Свързахте се с Тайлър.
Оставете съобщение.
О, да.
Не, не, не, не, не, не.
Сценарий ИРМИЯ
- Просто върви.
Не, не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
(Телефонен звънец)
- Линия на живота.
Пак съм аз.
- Стивън?
- Да.
Радвам се, че се обади.
Още ли си в мотела?
- Да.
Вярвате ли в задгробния живот?
Нежна музика.
- Е, аз не съм религиозен.
Така че в този смисъл не.
- Знаеш ли, като дете идеята за задгробния живот ме изплаши.
Дори прераждането.
- Защо мислиш така?
Това е като гръцкия мит за Сизиф.
Знаеш ли я?
- Да, така е.
Човекът, който избутва камъка нагоре по хълма отново и отново.
Понякога си мисля, че това е целият живот.
Безкраен кръг от болка, който ние просто приемам.
Исках да знам, че когато умрем, всичко ще свърши.
Без повече съзнание, без...
Без повече болка.
И това е нещо, което намирате за успокояващо?
- Край, да.
Мразя идеята, че може да има два възможни резултата.
Смъртта има чувството, че трябва да е сигурна.
Това е единственото нещо, което не можеш да преметнеш.
- Казах ти, не мисля, че е луда идея.
да мислиш за смъртта или дори да си вземеш своя.
Животът, но...
Сценарий Дръмънд
Мисля, че с това, което се случва, Стивън, това е...
- Спри.
- Да спра какво?
- Просто го направи...
набий си го в главата, че не си.
Ще ме разубедят.
Няма да ти се обадя, за да ме спасиш.
Трябва да се държиш така, сякаш вече се е случило.
- Какво стана вече?
- Да, защото няма как да се спре.
Ще се самоубия в полунощ, както казах.
Не, не, не, не, не, не.
Но съм съгласен, очевидно, че не е така.
луд да мисля за това.
Това е лудост, ако не мислиш да се самоубиваш.
Честно казано, мисля, че всеки човек на...
На Земята се лекува със себе си.
Искам да кажа, че една част от нашия мозък казва друга.
да не се самоубиваме, че има причина да...
Това е интересен начин на живот.
Може би малко цинично, но мисля, че има смисъл.
- Не знам.
Странно е, че го правя.
- Какво, да се обадя довечера?
- Да.
Мразя да говоря за себе си с другите.
особено когато съм в лошо настроение.
Радвам се, че го направи, защото съм щастлива.
Вярващ в говорянето на нещата.
Мисля, че помага.
Знаеш ли, когато бях по-млад, си мислех, че е като теб.
и не съм говорила за нищо.
Дори първата ми приятелка в колежа,
Никога не съм й казвал нищо лично, никога не съм била уязвима.
Не, не, не, не, не, не, не.
Ако не можеш да говориш с мен, тогава...
повече не мога да го правя.
- Тогава върви.
- Стивън.
- Просто върви.
- Знаеш ли, бил съм на няколко часа по психиатрия.
за да не ме будалкаш.
- Не съм.
- Да, опитваш се да се обвържеш с мен.
Знам как работи.
Съжалявам, че се случи така.
но вярвам, че мога да разбера какво казваш.
Как го правиш?
- Да направя какво?
- Не знам, останете оптимисти, докато отговаряте на телефона.
от хора като мен.
Искам да кажа, когато се прибера вкъщи, какво?
Просто си го изключил и си забравил?
Ще ми се да беше толкова лесно.
- И какво?
Напушена ли си или нещо подобно?
- Не.
Сценарий Дръмънд
Е, аз...
Известно ми е, че допивам бутилка вино.
когато се прибирам от време на време.
Но съм късметлия, че имам хора в живота си, на които мога да разчитам.
- Да.
Това е късметът.
Никой не иска да говори за това.
Наистина ли нямаш на кого да разчиташ?
- Не и след това, което ми направи.
Баща ти?
Не, не, не, не, не, не.
- Какво?
Никога не ме слушай.
Съжалявам, ще ви чуя.
Не!
Не, не, не, не, не.
Сега ще слушаш ли?
- Моля те.
- Какво?
- Моля те.
Искам да видя Томас, моля.
Сценарий Дръмънд
- Приятелката ти.
Разкажи ми повече за нея.
Сценарий ДЕЙСТВИЕ
Вивиън се казва, нали?
- Да.
И се срещаме от второкурсници, така че...
няколко години.
Винаги съм си представял, че не е от моята класа.
Изненадах се, когато ме покани на среща.
Знам, че казахте, че сте се скарали.
Но тя изглежда като някой, на когото сте се доверили преди.
или доверено.
Казах ти, аз...
Не мога да вярвам на никого.
Скърцане на вратата
Не и след това, което ми направи.
Не, не, не, не, не, не.
Тиктакане на деня
Баща ли сте?
- Да, да.
- Изглеждате добър.
Имам чувството, че е рядкост.
Може ли да поговорим за баща ти за малко?
Защото за родителите е доста трудно да го имаш.
- Можеш да го кажеш.
Необуздана музика.
Не, не, не, не, не, не.
Насилил ли ви е?
Не, не, не, не, не, не.
- Да.
Не, не, не, не, не, не.
Но винаги прикриваше любовта си.
Винаги е с мен.
Гласа му го чувам и сега.
Имам чувството, че виси над мен през цялото време.
Един ден ми казва колко се гордее с мен и...
Да, да, да.
- И после какво?
Не, не, не, не, не, не.
- Майната му.
Няма значение.
- Не, така е.
Има значение.
Какво щеше да кажеш?
- Нищо.
- Стивън.
Стивън, може ли да отложиш този краен срок?
Можем ли да го направим?
- Не.
Не мога.
Не мога да го оставя да ме разяде малко по малко.
- Тогава да поговорим още малко.
- Не!
Не мога да мисля трезво.
Искам само да поговорим.
- Добре тогава.
Добре, съжалявам.
Тогава да поговорим за нещо друго.
Можем да говорим за каквото искаш, става ли?
Но има нещо, което трябва да знам, Стивън.
Не, не, не, не, не, не.
Имаш ли пистолета в ръцете си?
"Небесен клаксон"
на трилики.
- Полицай Фредерикс.
- Хей, Стивън.
Знам, че си сам в мотел.
и звучиш наистина отчаян.
А ти ми каза, че имаш пистолет.
Знам, че си в "Ред палм Мотел".
- Не съм ти казвал.
- Да, направи го.
- Ти как...
- Така ми каза.
Каза ми къде...
Току-що забравих стаята.
- Току-що забравих стаята.
- Не съм ти казвал...
И номера на стаята си не ви казах.
- Стивън, не искам да умреш.
Ще ми кажеш ли къде си?
Моля те, само да знам.
Не, не, не, не, не, не.
Това е стая 15, нали?
Скърцане на вратата
Не, не, не, не, не, не.
Но ти казах, че ако се обадиш на ченгетата...
- Знам, знам.
Ако чуеш сирена, ще се убиеш.
А аз не искам това, Стивън.
Но си мислех, какво ще стане, ако дойда?
Не ченгетата, само аз.
Ще ми трябва малко време, за да дойда.
но мога да съм там.
Не, не.
Няма време, просто спри, става ли?
- Просто спри.
Тогава е важно за мен.
за да знам къде си, става ли?
И само потвърждавам.
Казахте "Ред палм Мотел", стая 15, нали?
- Защо ме питаш какво казах?
Съжалявам.
Прав си.
Няма да питам отново, става ли?
Не, не, не, не, не, не.
Времето тече бързо.
- Разкажи ми история.
Приказка?
- Още от дете.
Това е единственият добър спомен, който имам от баща ми.
Четеше ми, когато бях малък.
По някаква причина му беше много приятно.
- Стивън.
Хей, Стивън.
Трябва да го направя.
Съжалявам.
Чакай, чакай малко.
Знам, че е много трудно в момента.
но искам да останеш с мен още малко, става ли?
Защото наистина мисля, че напълно разбирам какво е.
- Не можеш.
- Не, искам.
- Не.
- Не, искам.
Баща ти.
Знам.
Знам всичко.
И аз я познавам.
- Какво?
Тиктакане на деня
Сценарий ИРМИЯ
Знам какво и се е случило.
И сега виниш себе си.
- Аз не...
Ти как...
- Просто знам, Стивън.
- Не, не можеш.
Не можеш.
Никой не знае.
Той...
Прикри го и те накара да лъжеш.
Тиктакане на деня
Ще трябва да кажа на полицията какво се е случило.
Сценарий Дръмънд
Мога ли да ти вярвам?
- И когато нея я нямаше брат ти си тръгна.
В колежа той се обърна към теб.
Той започна да те наранява.
Той те направи безсилен.
Но ти не си, Стивън.
- Да.
Казах ти, че всички сме.
- Не си виновен, ти направи всичко.
за да предпазиш майка си, особено за това, че е дете.
И всичко, което баща ти ти е направил, знам ефектите.
Беше в теб.
Можем да те защитим от него.
Можем да го поправим и без...
Не е нужно да го правиш, Стивън.
Откъде знаеш всичко това за мен?
Възможно ли е...
Знам, че е странно.
Знам, че е странно, но съм тук, за да ви кажа, че има надежда.
И без значение колко зле се чувстваш в момента,
Тези чувства са живи.
И го знам, защото съм го виждал, Стивън.
Виждал съм го.
- Не мога...
Не мога.
- Да, можеш.
Съжалявам.
- Не.
Просто остани с мен.
Лесно е.
Просто остани.
Сценарий Дръмънд
Стивън, тук ли си?
- Трябва.
- Не, нямаш.
Съжалявам.
Защото имаш бъдеще, обещавам ти.
Обещавам ти, че има бъдеще с хора, които те обичат.
Обещавам ти, Стивън, тези хора са...
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Скърцане.
Ало?
- Здравей.
- Хей.
Просто исках да остана на телефона, за да го потвърдим.
Имате потенциална жертва на убийство в "Ред дланта".
така звучи.
Зала 15, нали?
- Да, стая 15, но побързайте.
Мисля, че е...
- Вече съм на път.
Ще дойда след малко, така че ще ти се обадя пак.
- Благодаря.
О, да.
Не, не, не, не, не, не.
Какво?
Свири!
О, да.
Ало?
- Да, здравей.
Значи няма нищо тук в Ред палм.
Всъщност управителят на хотела каза, че никой не може да дойде.
се регистрирах тази вечер.
Не, не, не, не, не, не.
- Какво?
- Но нещо странно.
Намерих дупка от куршум в стената на тоалетната в стая 15.
- Така ли?
- Да.
Не знам дали е сигурно.
или колко скоро, но изглежда стар, ако трябва да предполагам.
Благодаря ви за помощта.
Предполагам, че не...
Благодаря.
Не, не, не, не, не, не.
Сценарий ДЕЙСТВИЕ
Не, не, не, не, не, не.
"Спускане на стъпки"
Хей!
Не, не, не, не, не, не.
Хей!
Не, не, не, не, не, не.
Скърцане на вратата
Ало?
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Ало?
- Хей.
Не сте оторизиран да сте на този етаж, нали?
- Не, аз...
- Хайде, човече.
Харесвам те.
Не искам да те докладвам.
Не, не, не, не.
- Нещо става в лабораторията.
На мен ми изглеждаха доста мъртви.
Не, не, не, не, не, не.
- Осем, нали?
- Да.
Казвате, че има болница в западната кула?
- Да.
Как се казва?
- Не отново.
Не, не, не, не, не, не.
"Недалечни сирени, виещи"
(Телефонен звънец)
Ало?
- Хей.
Много съжалявам.
Току-що разбрах, че сестра ми и приятелят й...
те се шегуват с този номер по-рано тази вечер.
И когато разбрах, че е...
- Хулия, не.
Хайде, каза, че ще се извиниш.
- Хулия, почакай.
- Аз...
Чакай, сестра ти се казва Хулия?
По-малката ти сестра?
- Да, тя... съжалявам.
Знаеш ли, тя е малко млада.
- А вие сте Вивиан?
Не, не, не, не, не, не.
- Да.
Откъде знаеш?
Тук сте на 1 януари, нали?
Точно след полунощ?
- Да.
Трябва да ви кажа нещо за Стивън Томас.
Познаваш ли Стивън?
- Да, дълга история.
Но слушай, точно сега, имам нужда от теб.
да отидем в болница "Сент Юд" в Палм Спрингс.
Имате ли кола?
- Да.
Но какво става?
- Стивън се опита да се убие тази вечер.
И не знам дали ще се оправи.
Добре.
- Добре.
Аз... аз... аз...
Тръгвам си.
Чакай, ти ли си човекът, с когото каза, че е говорил по-рано тази вечер?
- Не знам, той...
Каза, че се опитва да се обади на някого.
но той продължи да затваря.
Той нямаше смисъл.
Но както и да е, който и да сте, благодаря ви.
Нежна музика.
О, да.
- Той се опита да се обади.
"Недалечни сирени, виещи"
(заглушени смехи)
Не, не, не, не, не, не.
"Далечна сирена, виеща"
Скърцане на пода
Сценарий ИРМИЯ
Не, не, не, не, не, не.
(вода)
(бутони писукат)
(Телефонен звънец)
- Линия на живота.
(Телефонът прищраква)
Не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
(бутони писукат)
(Телефонен звънец)
- Линия на живота.
Ще ми кажете ли името си?
- Стивън.
Не искам да говоря за себе си.
Имам нужда от разсейване.
Не знам.
Може просто да говориш за себе си или нещо подобно?
- Добре.
Разбирам.
Разбира се.
Аз също се казвам Стивън.
Стивън Джеферсън.
А фамилното ви име?
- Томас.
- Разбрано.
Е, това е смешно.
И двете ни имена заедно са един цял генерален президент.
Съжалявам, разказвам само лоши вицове.
Нежна музика.
на чесането на молива.
Имате ли семейство?
- Да, така е.
Имам съпруга и син.
Синът ми ще стане на 14 следващия месец.
Не, не, не, не.
Той е голям фен на Лейкърс.
на чесането на молива.
Жена ми мисли, че си има приятелка.
но е твърде срамежлив, за да говори с мен за тези неща.
Скоро бях доброволка.
няколко пъти в годината, откакто съм тук.
отиде на частна практика.
И ми казаха, че пиша мемоар.
би било добро терапевтично упражнение.
Не, не, не, не, не, не.
Затънал съм до пет глави.
Не, не, не, не, не, не.
на чесането на молива.
- Разкажи ми история.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
(машина писука)
Не, не, не, не, не.
(светлина бръмчи)
- Не мога да понасям повече тези конфискации.
"Непохватен разговор"
Не, не, не, не, не.
Да предизвикаме хипотермия отново, за да се намали отокът на мозъка.
- Чисто!
Не, не, не, не, не, не.
[Стъкла се счупва
- Почукай, почукай.
Кой е там?
Не, не, не, не.
Не, не, не, не, не, не.
Виждали ли сте бъдеще между нас?
Не, не, не, не.
- Стивън.
- Стивън, виж...
- Просто върви.
Сценарий Дръмънд
- Жив съм.
Жив съм.
- Добре, остани с нас, Стивън.
Не, не, не, не, не.
Губим го.
Пазете се!
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
[Стъкла се счупва
Не, не, не, не.
- Жив.
Жив съм.
(Сигнализиращ избледняване)
Не, не, не, не, не.
- Вероятността му не е голяма.
Не, не, не, не, не.
Какво става?
И дори да оживее, аз...
Не мога да го гледам така.
Трябва да се разходя.
- Андрю.
Съжалявам.
Здравей.
Не, не, не, не, не, не.
Нежна музика.
Не, не, не, не, не, не.
- Здравей, Мери.
Как си?
- Добре, предполагам.
Значи симптомите на сътресението са били доста слаби.
но все пак ще те задържим за една нощ, става ли?
Тук има и детектив, който...
иска да говори с теб.
Не, не, не, не, не, не.
(Телефонен звънец)
- Мери, здравей.
Аз съм детектив Фредерикс от полицията в Палм Спрингс.
Искам да знам повече за съпруга ви, Язон.
Сценарий ИРМИЯ
- Да, така е добре.
Благодаря.
Здравей, Лорета.
(Телефонни позвънявания)
Ало?
Д-р Уилямс?
- Не, аз... не мога.
Не мога да намеря гледачка толкова бързо.
Много е спешно.
Не ми казваш това?
Трябва да ти покажа нещо.
Ще ти се обадя пак.
- Ще стане бързо.
Пациентът от 204 г., той току-що...
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не, не, не.
(машина писука)
Вентилатор съскане
Казаха ми, че няма да се събудите.
Не мога да повярвам.
Познавам те.
Когато го направиш, ще поговорим повече, става ли?
Няма да крием нищо.
Страх ме е, Стивън.
Но все още съм тук.
Ти също.
Сценарий Дръмънд
(Телефонът бръмчи)
Не, не, не, не, не, не.
(машина писука)
(Сигнализиращ спира)
Сценарий Дръмънд