Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Всички горещо, топло овации.
на Кевин Джеймс Дойл.
Как си?
Скоро бях на вечеря с приятел.
който се справяше трудно.
Жена му го изостави и той се развеждаше.
и го уволниха от работата му.
и после се върна в новия си апартамент.
и гореше.
Бях на вечеря с него и си казах:
"Ей, човече, как си?"
И той каза: "О, знаеш ли,
това е един от най-лошите моменти в живота ми.
И аз казах: "Един от тях?"
По кое друго време от живота ти е по-лошо от това?
И той каза: "Вероятно в прогимназията."
Ето колко лошо е било прогимназията за някои хора.
Имах ужасно време в прогимназията.
Понякога си мисля, че ако имах досие...
на всяка мисъл, всеки спомен,
Всеки опит, който съм преживял през това време,
Ако го намеря, ще го изгоря.
Освен ако няма публика.
И тогава ще ви го чета.
Скоро се прибрах за Коледа.
и намерих дневник, който започнах да пазя в шести клас.
И не знам как иначе да го кажа.
Всяка дума е истинска.
Ще ми се да бях толкова забавен, колкото бях.
както съм написал всичко това в шести клас, но не съм.
Никой не е.
И ако намериш това от живота си,
би било също толкова неудобно.
28 октомври 1997 г.
Мисля, че е крайно време да водя дневника.
Искам да кажа, че съм на 13.
Имам чувството, че тогава живота става интересен.
Искам да кажа, по-добре е.
Засега живота е доста скучен.
но нещо ми казва, че ще е хубаво.
Много добре.
4 декември 1997 г.
Харесва ми нета, забавно е.
Обичам Чат-стаите, особено спортните чата.
Можеш да разбереш за играчите, дори за точките от игри.
Но понякога хората искат да говорят за странни секс неща.
Не искам да говоря за твоите части, искам да говорим за спорт.
4 март 1998 г.
Добре, трябва да поговорим за нещо.
Джени Маккарти.
Тя е в едно шоу, наричано "Изключена"
и искам да пиша за нея тук.
но ако някой чете това и знае какво си мисля,
Бих бил напълно унизителен.
Добре, ето ти намек, две думи, коравокоско.
Това е само намек.
7-ми май, 1998 г.
Не знам за какво да пиша днес.
така че ще пиша за нещо, което обичам, за косата си.
Обичам да минавам през него с ръце.
Тя е ярка, блестяща и величествена.
Днес спечелих най-хубавата награда за коса в класа.
За мен беше чест, защото този клас...
"е пълен с прекрасни коси."
Това, което правих там...
е комплексно литературно устройство, което се нарича драматична ирония.
И тогава писателят не знае нищо.
които ние знаем.
14-ти октомври 1998 г.
Така че за рождения ми ден се вълнувах
защото Кени ми даде албума на майстор Пи.
Но когато мама видя родителите,
Тя ме накара да си го върна.
Отидохме до мола да го върнем и получих нов диск.
Взех албума на татко и знаете ли какво?
Той също е бил посъветван от родителите си.
Покрих го с палеца си и мама не го видя.
Най-якото нещо, което съм правил.
21-ви Февруари, 1999 г.
Мама на практика ме накара да се явя на прослушвания за ученическата игра.
От една страна е хубаво.
защото мисли, че съм добър в театъра.
А от друга страна, малко е объркано.
защото ако участвам в това шоу,
"Това може да ме разсейва от истинската ми любов, спорт."
Искам да ви кажа нещо.
за времето, което го няма в дневника ми.
И това е първият път, когато една жена ме докосваше по члена.
И технически беше тройно.
Защото по това време в стаята имаше две жени.
Първото беше д-р Мелинда Шатовиц.
А другата беше майка ми.
Две думи, мек член, става ли?
Д-р Мелинда Шатовиц каза:
"Кевин, пусни си гащичките."
"Мама е точно там."
И тя: "Бърн, обърни се!"
Майка ми се обърна и продължи да говори през цялото време.
и д-р Мелинда Шатовиц.
ми е в ръцете, когато ги проверявам.
Разсея се от майка ми и започна да говори.
Просто стоя там.
с тази старица, която ми сервираше тестисите.
докато си говорят.
и аз му казах: "Извинете!"
И говори с Мелинда Шатовиц.
Кевин, това е напълно нормално.
Това не е странно.
Това не е странно, а напълно нормално.
От 30 секунди ми пиеше топките.
Майка ми е в ъгъла, това не е просто странно.
Това е най-лошия момент в живота ми.
И до този момент...
това беше най-лошия момент в живота ми.
Но сега съм голям и всичко е наред.
Искам да кажа, че това е част от живота ми за възрастни.
Като например, когато съм на среща,
Привлечена съм само от 70-годишни еврейки.
И не мога да свърша, докато майка ми не е в ъгъла и не говори.
Как сте?
Всички ли сте там?
Добре, това дори не е най-лошо.
Уговорката на доктора, която имах на тази възраст,
Защото няколко години след това косата ми започна да пада.
И трябваше да направя тестове, за да разбера.
ако нещо не е наред с мен.
Добре, влязох в стаята с мама.
и този човек излиза и е красив мъж.
Приличаше на Джордж Клуни.
просто красиви ключалки и той каза:
Кевин, ще разберем какво ти има.
И трябва да ти направя кръвен тест.
и можеш да се върнеш другата седмица, за да мога да те диагностицирам.
Ще направя кръвен тест и тръгваме.
Ще дойда другата седмица с мама.
Много се тревожим, нервен сме, седим си там.
и влиза в стаята наистина тържествено.
Бях като: "Ок."
Той каза: "Кевин, искам само да ти кажа,
че това, което имате, е неизлечимо.
И това, което можем да направим, можем да се борим със симптомите,
но това е нещо, с което трябва да живееш.
"Док, ще се справя ли?"
Той каза: "Ще се справиш.
защото още никой не е умрял от мъжка плевня.
Казах си: "Това беше шега!"
"Кевин, съжалявам, съжалявам."
Знаеш ли, това може да се случи още на 14.
Много е рядкост, но ти се е случило.
И искам да ви кажа, че...
ако си несигурен в това.
Бях неуверена, когато бях дете за косата си.
И аз казах: "Истина ли?"
Той каза: "Да, бях неуверена, защото косата ми беше толкова гъста."
Бях като "Готиният доктор".
Това не е неувереност, която съществува в света.
Не си измисляш неувереността.
Обществото ги избира за нас.
И като група хора, не сме избирали голям член.
Или дебели коси като неувереност, която ви е позволено да имате.
Майка ми е по-загрижена от мен.
Майка ми каза: "Има ли нещо, което можем да направим?"
Той каза: "Ами, имаме три възможности, а аз му казах "добре".
Той каза: "Първа възможност е да оплешивяваш."
Бях като: "Ок."
Той каза: "Втората възможност е да си присадиш коса.
Ще вземем коса от тила ти.
и ще го присадим на върха и ще стане както преди.
"На четири години съм от САТ.
Няма да митрансплантират коса, става ли?
Казва, че третата възможност е дрога.
Хапче, което пиеш всеки ден на име Пропеция.
и ще задържиш цялата коса, която имаш.
и дори ще си пуснеш малко коса.
"и ще пиеш това хапче до края на живота си."
Майка ми каза: "Добре, има ли някакви странични ефекти?"
Той каза: "Има един страничен ефект:
може да причини ранна еректилна дисфункция.
И си казах: "Ще оплешивя!"
Не мога да се сетя за по-лошия случай.
по-фаустска сделка.
отколкото да съм на 22 и да свалям момиче и тя:
"Сладък си."
И аз: "Ами, скъпа, надявам се да ти харесат тези ключалки."
Защото тук долу не работи.
Да, пенисът ми не работи.
На Пропеция съм от осем години.
Знаеш ли кога ще отидеш в тези коли?
Да, това е като едно от тези непохватни момчета.
"Точно така, доста добре, а?"
Майка ми каза: "Не ти ли пука?"
Казах: "Да, разбира се, че ми пука."
"Притеснява ли те?"
"Да, разбира се."
Това ме тревожи, но знаеш ли какво?
Просто ще оплешивя и един ден няма да ме притеснява.
и няма да ми пука."
И това стана.
от гимназията и колежа.
Мразех го, притесняваше ме.
И тогава ставах по-голям и по-голям и това вече не ме тревожи.
Дори не съм се замислял.
Това е лъжа.
Има един път в живота, когато това ме тревожи.
И тогава съм около деца.
Работя с четири и петгодишни като учителка.
И ако вляза в класната стая и не нося шапка,
всички деца са като "Г-н Кевин".
Ако вляза в класната стая с шапка, те са:
"Здрасти, г-н Кевин."
Ако вляза в класната стая с шапка
и по средата на часа си свалям шапката.
Всички деца са като:
Плешив си, няма коса.
Отивам до вратата на класната стая.
И аз съм като, добре, Кевин с шапка или без шапка?
Избери сега.
не искаш Пенелъпи, Себастиан и малката им банда.
Пак ти се подигравам, става ли?
Това се случи веднъж и не се шегувай.
Едно малко момиче на име Маделин в началото на часа.
Всички казаха: "Ти си плешив!"
Погледна нагоре и каза: "Г-н Кевин."
Бях като: "Да."
И тя каза: "Ще си пуснеш ли косата?"
А аз казах: "Не, не мога да си пусна косата."
И дори да можех, нямаше да го направя.
защото обичам себе си такава, каквато съм.
И тя каза: "Мисля, че изглеждаш злобна без коса."
Тя заплака.
Съжалявам, че това ме тревожи от време на време.
Сега съм плешив, живея в Ню Йорк.
и имах детска работа, която напълно обичах.
И този ден работата беше пътеводител из Ню Йорк.
за 8-ми клас по време на осмото им пътуване до Ню Йорк.
И ми хареса, защото го направих моя мисия да кажа:
"Знаете ли какво?"
Тези деца са в неудобна част от живота.
Добре, трудно е.
Ще се опитам да влияя добре.
и се опитай да се свържеш с децата.
Затова се опитах да се свържа с тях.
като як гид.
Не знам как го изразихте на осмокласници.
"Добре, момчета, какво става?"
Аз съм Кевин и не се тревожи, аз съм як гид.
"Искам да се самоубия."
Опитвам се да говоря с тях за музиката.
Така се опитвам да се свържа с тях.
Така че бих казал:
"Ей, момчета, каква музика слушате?"
"Какво слушаш?"
И аз казах: "Не знам, доста хубава музика.
Като "Радиохед".
А те: "О, това е музика за стари хора."
"Мамка му, това е музика на стари хора.
Какво слушаш?
И те са като: "Ние харесваме рапа."
И аз казах: "И аз обичам рапъра.
Харесвам У-Танг, харесвам Биги.
А те: "О, това са стари хора."
А аз: "По дяволите, това е по-голямо от "Радиохед".
Това са стари хора.
Понякога правя яки неща.
Един път получих диск с генерален съвет.
Покрих го с палеца си.
"Какво са компактдискове?"
"Мамка му, стар съм!"
Просто на конвейер.
от прохлада и към смърт.
Имаше едно хлапе, с което се заяждаха.
Защото не му беше позволено да слуша рап музика.
Свързано е с мен, защото не ми беше позволено да слушам.
за някои видове музика, когато растях
Защото израснах в консервативно християнско семейство.
И така си спомням.
Не ми беше позволено да слушам Мерилин Менсън.
Не, исках и те казаха:
Не, не можеш да слушаш Мерилин Менсън.
Някой спомня ли си слуховете за Мерилин Менсън?
- Да.
Какъв беше слуховете?
Защо са му махнали две ребра?
- За да му духа.
Просто искам публика да го каже, а не аз.
Значи всички вярвате, че това е бил голям слух?
Представи си как се чувствам и не ми беше позволено.
да слушаш един художник в света
които живееха в съня ми по това време.
Това не беше само моята мечта.
Това беше мечтата на всяко момче на тази възраст.
Няма значение дали е брат ти, баща ти,
Папа Франсис или Барак Обама, на 13 години, всички бяхме едни и същи.
Казахме си:
Мисля, че ще се справя.
И нямаше да можеш.
Трябва да загубиш две ребра, за да стигнеш до там.
Помниш ли какво направихме всички?
Всички отивахме при родителите си.
"Мамо, имам въпрос."
И тя ще каже: "Да, скъпа?"
И ти ще кажеш: "Може ли да ми махнат две ребра?"
"Защо?"
И ти ще кажеш:
"Твърде ме е срам дори да го кажа."
И тя ще каже: "Всичко можеш да ми кажеш."
И ти ще кажеш: "Надявах се, че...
че мога да си духам сам."
И тогава майка ти коленичи и каза:
Скъпа, това е много инвазивна операция.
Така че през това време...
просто трябва да се протягаш или да използваш ръката си, става ли?
И тогава отскачаше.
Помниш ли, когато говорихме с майка ти?
Само аз ли?
И на мен не ми беше позволено да слушам Metallica.
което наистина ме тревожи, защото не разбрах.
защо не ми беше позволено да слушам Metallica.
Не знаех какво им има.
Но намерих вратичка.
защото намерих една християнска група, която вземаше светски песни,
и ги пренаписваше с християнски текстове.
Толкова сигурна, че не ми беше позволено да слушам.
на "Ентър Пясъчен човек" от Metallica,
но ми беше позволено да слушам "Влизай Самсън".
"Ентър Самсън" беше същото.
разлюляващи инструменти на Metallica,
но разказване на Стария Завет на Самсън и Далила.
Виж косата ми, толкова е дълга.
Как съм станал толкова силен?
В тази песен има следа.
Вижте как само един ще ви напляска филистимците.
Защо ми е да слушам оригинала?
Защо ми е да слушам?
на дълбоко лилави "Дим по водата"
когато можех да слушам "Върви по водата"?
"Бохемска рапсодия", "Бетлехемска рапсодия".
Имам ти една по-добра кралица.
Винаги съм си представял, че е смешно.
Джеймс Хетфилд от Metallica, вокалът,
В всичките си песни, той винаги казва:
Да, да, да.
И винаги съм си представял, че ще е смешно.
ако не пее така, това е по всяко време в живота му.
че е превъзбуден или ентусиаст.
"Г-н Хетфилд,
Искате ли да започнем с предястие?
И той каза:
Да, да, да.
Отивам при родителите си.
"Мога ли да чуя Metallica?"
И те са като: "Абсолютно не."
"Мога ли да чуя Metallica с християнски текстове?"
И двамата ми родители по едно и също време са:
Да, да, да.
Бум.
Когато правя тези турнета,
всяка една обиколка беше по-неловка от последната.
всяко дете беше неудобно.
Приличаха на циркаджии.
като че ли ги боли.
защото току-що имат нови гумени ленти по шините.
"Дори не мога да ям ябълка."
И всички имат акне.
Има едно дете с приятелка.
и приятелката му е с два метра по-голяма от него.
Тя каза: "Дори не знам какво правим."
И всички деца се подиграват на всичко.
Страхуват се да харесат нещо.
И тогава дойде едно дете.
който се чувстваше напълно удобно с това, което беше.
Беше страхотно, още помня това хлапе.
Имаше странно име на име Арло.
И всички тези деца се шегуваха с името му.
И помня, че се заяждаха с него.
а той: "Не ми пука.
Може да се подиграваш на името ми, колкото си искаш.
Аз си помислих, кое е това хлапе?
Така че по маршрута ни отиваме в Мома в Ню Йорк.
Музеят на Модерното Изкуство.
Исках да бъда добър ментор на децата.
Исках да ги покажа наоколо.
Покажи им някои от картините.
Така че имах една група от шест момчета.
и ми харесва да им покажа картина.
Казах си: "Ей, момчета, а?"
Какво мислите за картината?
Те са като: "Това е просто единквар."
"Да, но това е първият художник."
който е нарисувал чертеж.
Трябва да намерим по-хубава картина.
Ще отидем в стаята, където е "Звездна нощ" на Ван Гог.
една от най-хубавите картини на всички времена.
А ние стояхме там и казах: "А?"
Всички момчета се смеят колко забавно би било.
ако се качат и ударят картината, това е.
И тогава Арло ги чува и казва:
"Ако дори се приближаваш до тази картина,
"По-добре ще е да се радвате на четката."
Едно от децата каза:
Звездите дори не изглеждат така.
Това са 8-ми клас артистите.
Звездите дори не изглеждат така.
Знаеш ли какво казва Арло?
Арло каза: "Станите не трябва да изглеждат така.
Това е представата му за това как изглеждат звездите.
Нарича се импресионизъм.
Обичам това хлапе.
Всички тези деца са от Тексас.
И те винаги са нервни, че Ню Йорк не е в безопасност.
И те винаги идват при мен.
"Сентрал Парк в безопасност ли е?"
"Сентрал Парк е в безопасност."
"Безопасна ли е метрото?"
"Да, метрото е безопасно."
И тогава това хлапе...
на път сме да отидем в театъра да видим "Уикид".
И те казват: "В безопасност ли е театърът?"
"Да, кога театърът не е в безопасност?"
А Арло отзад е точно като:
"Абрахам Линкълн, Джон Уилкс Бут,
Чувал ли си за тях?
И аз съм остроумен.
Попитах цялата група:
Всички ли се вълнуват да гледат "Викало"?
И всички: "Уау!"
И тогава затихва и има един човек отзад.
А той: "Не!" Кой беше този?
И това беше сдружалка, с каубоска шапка.
И аз казах: "Не сте ли гледали шоуто преди?"
"Не, не съм гледала шоуто.
Знам само, че не обичам музика.
Бях като: "Ок."
И Арло казва: "Не харесваш музика?
Това е просто игра с музика.
Той също е пестелив.
Какво се е случило с тази компаньонка?
е нещо, което съм виждал преди.
Дори не е знаел, че си го мисли.
но това, което се случва, е:
което беше: "Ако видя музика и ми харесва, дали съм обратна?"
Знаеш ли?
И това е такава абсурдна работа.
Но ви казвам, че съм го виждал и преди.
Защото помня баща си,
Той обича книгата "Лес Мис", това е любимата му книга.
Майка ми ни взе билети, когато дойдохме в Ню Йорк.
за първи път, когато бях дете,
да гледам "По-малко музикален".
И той каза: "О, Боже, обичам "Лес Мис".
И тогава майка ми каза:
Музикален е, чувал съм, че е страхотен.
Баща ми каза: "Не обичам музика!"
Тя каза:
Чух, че е страхотно, всички казват, че е страхотно.
Той каза: "Мислех, че музикалниците са чекиви."
Бях като, добре.
Отидохме на шоуто и не ми харесва.
седейки до някой, ако не му харесва.
Така че гледам шоуто сам.
и тогава изведнъж един от тях свършва.
до мен има голяма суматоха и гледам
И това е баща ми.
Той е като "Добро шоу".
Разплаква се и ми казва: "Ще се върна."
Той отива до масата.
Получава фланелка и два компромати.
Получава два от албумите.
Той се връща и аз му казвам: "Това за мен ли е?"
"Не, и двете са за мен.
В случай, че някой от тях бъде надраскан,
Искам да си взема още едно.
Така че имам право.
Сега, татко, когато баща ми кара наоколо,
Той слуша "По-скоро Мис".
И така, той просто се возеше наоколо, сякаш...
Чуваш ли хората да пеят?
Пее песен на ядосани мъже.
Господарят на къщата, пазителя на зоологическата градина.
Той обича "По-добре е".
Искам да говоря с него, след "Уикид".
Защото мисля, че шоуто ще му хареса.
Така че правя Пчела, когато си тръгват.
И аз казах: "Ей, какво мислиш?"
"Кевин, Боже мой, това шоу беше невероятно.
Обичам историята и песните.
Той каза: "Дори имам албум."
Казах си: "Сериозна ли си?"
"Да, ще го чуя."
Когато се върна в Тексас, ще карам наоколо.
Пее "Победоносна Гравитация".
Ще си намеря мъж и ще му духам."
Така че, добре, така че аз сеприлагах от майка ми.
да се явя на прослушвания за ученическата игра.
Не знаех, че е музика.
Мюзикъл "Ти си добър човек, Чарли Браун."
Бях в баскетболния отбор.
и исках да съм в баскетболния отбор.
Казах на мама, че обичам да играя баскетбол.
И в нашия град трябваше да играеш на всички.
за четири минути на игра, играта е 30 минути.
Всички трябва да играят четири минути.
Винаги съм играла четири минути.
Майка ми каза: "Наръчник за ученическата игра.
Мисля, че има по-добър начин, по който да можем като семейство.
да прекараме времето си, отколкото да отидем на вашите баскетболни игри.
и да те видя на пейката.
И аз му казах: "Всичко е наред."
Отивам на прослушвания за "Ти си добър човек, Чарли Браун."
Влизам и не знам какво мисли режисьорът:
но си помислих, че когато влязах, тя каза:
Несигурен юноша, който не е добър в спорта.
и прежде време оплешивявайки, по дяволите,
това е Чарли Браун.
Имам Чарли Браун и трябва да играя в него.
И ми хареса, промени живота ми.
След това казах:
Дори не искам да съм в баскетболния отбор.
Развълнуван съм за другата година.
Догодина бяхме в "Брилянтин".
Добре, сега "Брилянтин"
Не знам дали сте го гледали.
си представяш ли си куп деца, които пеят "Брилянтин",
Защото има някои неща, които са
Странно е да го слушаш сега.
Все едно има линия от "Лятни нощи".
Кажи ми още, кажи ми, тя би ли се?
Те са като:
"Дани, ти ли изнасили Санди?"
И той каза: "Уау, уоа, уоа.
Не искам да говоря за това, искам да пея."
Може би си спомняш края на Гърция.
Санди, тя е добро момиче.
Накрая започна да се облича секси.
Тя започна да пуши и всички се отдадоха.
Принудена е да се подтисне.
И тогава тя каза: "На мен ли го казваш?".
Помниш ли?
Знаеш ли, че има продължение, наричащо се "Брилянтин 2"?
Това е истински филм.
Michel Pfeiffer играе Sandy в "Grease 2"
и в "Брилянтин 2" е интересно.
защото в края на "Брилянтин 1" тя се напряга.
Тя започва да пуши, в началото на "Брилянтин 2".
Има трахеотомия и казва:
Не трябваше да започвам този лош навика.
Това беше ужасна грешка.
"О, Дани, обичам те."
Така че след "Ти си добър човек, Чарли Браун" и "Брилянтин",
Казах на родителите ми, че искам да отида на театрален лагер.
Намерили са ми театрален лагер.
Отидох на театрален лагер.
И водих дневник, докато бях на театрален лагер.
Сега съм малко по-голям.
Прозата ми е малко по-напреднала.
15-ти юни 2002 г.
Е, това е първи ден в театрския лагер.
Тук има само няколко момчета, повечето момичета.
Знам, че имам много да уча, но имам работна етика.
и желание да се научи колкото се може повече.
Защо сте тук днес?
Отговорът е да научиш всичко, което човек може.
Искам да съм голям актьор, писател, режисьор.
нещо общо с театъра.
Искам да съм страхотна във всичко.
изпълнение, писане, декори, костюми.
И мисля, че с усилена работа ще си тръгна от лагера.
След две седмици със знанието да направим точно това.
Ден втори, уча ли се на актьорство?
Да, но и за хората.
Мога ли да се справя с някои от тях?
Мога ли да го скрия?
Също така ми е трудно да споделя вниманието си.
Искам да кажа, че аз съм в театрския театрален клуб Хувър.
Това съм аз и само аз.
Но тук трябва да споделя светлината на прожекторите.
Изглежда, че трябва да заслужа уважение.
Този лагер е само част от истинския свят.
Ден три, обичам театъра и мога да бъда всеки на сцената.
И знаеш ли какво?
Няма значение дали имате една линия или 100 линии.
Няма значение, освен ако не се отразиш на живота.
Ден 5, Амалия, нашият съветник, е моят любим човек тук.
От момента, в който я видях да прави монолога си...
от "Дневникът на Ан Франк", знаех, че си паднах по него.
Тя е еврейка и би могла наистина да разбере.
като някой друг, който не е.
Имам нещо към нея, но момчетата са си момчета.
Ден 7.
Днес чувствам колко много ще се измъкна от този лагер.
Мразя, че това ще свърши.
Искам да съм около тези хора денонощно.
Всички са толкова отворени и се приемам един друг.
Не трябва да се тревожиш за това.
звучи глупаво или се чувства глупаво.
Тук има определено доверие.
Това не е просто лагер, а приятелска колегия.
Ден 8.
Цяла нощ обсъждах религията, колежа.
и сексуалност с нашия съветник Мат З.
Докато Нил, Евън и Ник...
Всички гледахме порно в другата стая.
Мат е много як.
и трябва да говоря с него за това, че е гей.
Казах му, че много от приятелите ми ме мислят за педал.
Може би, защото...
Нося дълги дрехи и обичам театъра.
Никога не съм се замислял дали съм гей.
но със сигурност се опитах да видя дали съм.
Просто се заяждам с хора, които ме мислят за педал.
Така че искам да съм сигурна.
Работата е там, че този педал вече не означава нищо.
Привлечени от същия секс.
Сега значи тесен, театрален и пеещ.
И ако това е дефиницията, тогава мога да си го призная.
Да, аз съм гей, но не и хомосексуален.
Последният ден.
По време на последното представление
Страхувах се, че ще се объркам.
Не съм, защото позволих линиите ми да дойдат при мен.
"Не аз, а ти."
Все още не знам какво значи това, но...
Толкова се превърнах от този лагер.
Аз спечелих търпение и приятели, изгубих чистата си уста.
Добре, почти съм сигурна.
че в този лагер започнах да ругая още повече.
Или това, или ще направя свирка на съветника си Мат Зи.
Един от двамата.
"На път за вкъщи не ме питайте как стана.
но този лагер се подхлъзна в ръцете ми.
като ръце пълни с пясък.
Аз създадох ново семейство, но това ще го направи.
никога повече да не сме заедно.
Научих за еврейските вярвания и култура от Амалия.
и научих за обратните от Мат.
Нашият актьор дори каза, че трябва да играя.
Но трябва да работя и върху гласа, и върху движение.
Двата елемента на действие.
"Знаете ли чувството, когато знаете нещо сигурно?"
Е, предполагам, че да, ако се питам,
Сигурен съм, че театърът е за мен.
Обичам да забавлявам хората и да играя нечий живот.
Всичко, от което имам нужда, е шанс и мога да се превръщам във всеки.
Днес не плача.
но тези хора ще ми липсват толкова много.
И имах едно от най-хубавите моменти в живота си.
Когато порастна, знам какъв искам да бъда.
Но аз не искам да съм актьор.
Искам да бъда художник, да, точно така.
Художник, който рисува на тази палатка, ние се обаждаме на сцената.
Сега си представи, че това момче ще разбере, че ще порастне.
Той се премести в Ню Йорк и щеше да работи в театъра.
И не само това, но и ще стане колега.
с един от най-добрите американски драматурзи.
може би най-влиятелният афроамериканец
драматург в Америка.
Сега уча децата на шах, това ми е работата.
Имам е-майл от нов клиент,
И разпознах името й.
Защото я учих в колежа.
Тя спечели награда "Пулицър".
Номинирана е за още двама.
Не само това, но и "Ню Йорк таймс"
че една от песните й е най-добрата игра в Америка.
от последните 25 години.
Видях подписа й и си помислих:
Тя искаше синът й да научи шах.
Отидох до вратата й и когато отвори вратата,
Знам точно кой е.
Защото видях снимката й вътре в тях.
които чета в колежа.
Така че търся някакъв шанс.
Мога да говоря с нея за театъра.
Да говоря с нея за нейния процес, да се свържа на нормално ниво.
И ходя седмица след седмица.
И един ден след година, когато я познавам,
Аз се появих и тя отвори вратата.
и тя започна да ми разказва за новата игра.
над която работи за Бродуей.
А аз съм над Луната.
Аз й задавам въпроси, тя отговаря.
После започна да ми разказва за този сценарий.
Тя работи за НВО.
Тя ме попита какво правя.
Актьор съм, писател съм.
Аз също съм комедиант.
Задава ми въпроси.
и ще се върнем назад.
И в главата си се побърквам, над Луната съм.
Това е един от най-хубавите моменти в живота ми.
И тогава казва, Дилан, синът й.
"Познаваш Дилан, мисля, че иска да е бял."
Бях като: "Какво?"
Тя каза: "Тия мисля, че Дилан иска да е бял."
И аз казах: "Както когато порастне?"
Тя каза: "Какво?"
Казах си: "Извинете, обърках се.
Иска да е бял, когато порастне?
И тя каза "не".
Обърнахме се и Дилан организираше всичко.
от белите фигури на шаха.
И аз казах: "Да, има повече смисъл.
Затова съм дошъл да преподавам шах.
Отидох и седнах.
И като ме гледа, имаше голям плакат.
на Джеймс Болдуин и ръката му е ето така.
Взираше се в мен, сякаш казваше:
"Кога ще порастне?
Какво трябва да значи това, Кевин?
Не се шегувам, имал съм кошмари.
където ще изсвиря точното състояние в главата си.
и се събудих и казах: "О, Боже мой!"
Не, случи се и в истинския живот.
Мечтая и се събуждам, това се случи.
Това е напълно унизително.
но сега работим заедно по един проект.
Това е игра под надслов "Рацистката учителка по Чес. "
Базирано е на истинска история.
Отидох на църковен лагер, както и на театрален лагер.
Да, бях в два лагера.
Някой иска ли да отгатне?
Кой беше по-мръсния лагер?
Църквата.
Прав си, това беше църковен лагер.
- Да.
Отидох на църковен лагер и си спомням, че
Още първия ден, в същата стая,
те разделиха всички момичета от тази страна,
Всички момчета от тази страна.
И тогава те раздадоха непочтени пръстени на всички момичета.
И непокварен пръстен за тези от вас, които не знаят,
това е пръстен, който момичетата са сложили на пръстите си.
вместо венчалния им пръстен.
И трябва да се пазят за брак.
и се увери, че са чисти.
И докато това се случи,
трябваше да говорим за това.
за какво искат да се молят.
Аз съм с това хлапе, Къртис.
"За какво искаш да се молиш?"
"Не искам да се моля."
Току-що уцелих Andrea McDowel.
И аз казах: "Готино!"
В момента сме в напълно различни лагери.
Искам да знам в кой лагер си, става ли?
Щом имаше почивка, Къртис отиде и намери Андреа.
Андреа имаше приятелка на име Кейт, така че си говорихме с Кейт.
И тогава, когато наоколо няма родители,
Аз и Кейт отидохме до това езеро.
а ние си говорим:
Погледна ме и каза:
"Искам да ти направя чекия."
И аз казах: "Но ти имаш непокварен пръстен."
Погледна ме и каза: "Вече не."
Най-якото нещо, което ми се е случило в живота.
Дори до ден-днешен се замислям, че ме побиват тръпки.
Вече не.
Боже, Кейт, ти си твърде много.
Исках пак да съм с Кейт.
Затова се прибирам от църковния лагер.
И ще кажа на родителите ми, че срещнах едно момиче на име Кейт.
Може ли да дойде някой път?
И те: "Да, какво ще правите?"
И не можех да кажа какво ще направим.
Така че трябваше да се справя на момента.
"Ще гледаме "Рейнмен".
Защото видях "Рейнман" във всекидневната й.
Родителите ми се вълнуват много.
Боже мой, това е толкова хубав филм.
Том Крус, Дъстин Хофман, най-добрата снимка.
Затова правят пуканки и Кейт идва.
"Момчета, вълнувате ли се да видите филма?"
"Толкова се вълнуваме."
Ще отидем в сутерена, ще включим филма.
и тогава ФБР предупредиха, че още не е напуснала.
Кредитите дори не са готови.
Ние сме като:
Просто се целуваше лудо.
И чакам Кейт да даде ход.
И не го прави, само ме гледа.
и тя каза: "Кевин?" Аз казах: "Да?"
Тя каза: "Искам да сложиш пръст във вагината ми."
И аз казах: "Какво?"
Никога не съм го правил.
Така че следвах инструкциите й до писмото.
Един пръст забих във вагината й и това беше.
Току-що я видях, сякаш заложих часовник за яйца.
и чаках да се подстриже пръстът ми, не знам.
Бях като д-р Мелинда Шатовиц, който казва:
"Кейт, това не е странно.
Това е напълно нормално.
Добре, чухме нещо на стълбите.
И се върнахме бързо.
Седяхме си там и родителите ми се върнаха.
Харесва ли ви филмът?
"Да, да."
"На кое парти си?"
Казахме: "А, още не е заваляло.
Не мисля.
"Трябват ли ти още пуканки?"
"Не, добре сме."
Затова се качиха горе и не ни хванаха.
И аз казах: "По дяволите, добре."
Седяхме си там.
ще започнем да се целуваме отново.
И точно преди да го направим,
Чувам някой горе на стълбите.
Майка ми и баща ми ми казаха: "Кевин е горе!"
Казах си: "Ей сега се връщам."
И се качих горе, родителите ми са там.
и двамата бяха бесни.
"Кевин, какво правиш?"
И аз казах: "Извинете."
Майка ми каза: "Кевин, какво правиш?"
А аз: "Мръдни си пръста!"
От начало и назад, нали?
Тя няма да получи нищо от това."
Майка ми дойде да види това шоу веднъж.
и отзад тя каза:
Не съм казал това, не е вярно.
Харесваше ми да се заяждам с мама и си казах:
"Момчета, тя не го каза, не го каза."
Тя каза, че може да поработиш малко върху клитора.
Не всички момичета могат да се измъкнат от проникването.
Можеш ли да повярваш, че го каза?
Можеш ли да повярваш, че майка ми седи тук?
Точно тук ли?
И това ми го каза тя.
- Мамо, тя ме научи.
за женския оргазъм на 13.
Когато бях в шести клас,
тогава всички в нашия град
отиде от началното училище в прогимназията.
И тогава се създадоха всички нови групи.
И се озовах в яката група.
което беше много вълнуващо.
Знаех си, че съм в яката група.
Защото започнах да ме канят на нощувки.
И първото нощувка, на което бях.
беше в къщата на Кени.
И имаше около шест момчета там.
И щяхме да играем на видеоигри.
И щяхме да гледаме филми, бях много развълнувана.
Така че стигнахме до къщата на Кени.
и щяхме да играем на Нинтендо 64.
Щяхме да свирим на "Марио Карт", нали?
И тогава майката ни нае филм и стана "Титаник".
Така че тя пуска филма.
Тя се качва горе и казва: "Забавлявай се!"
Седим си там, "Титаник" е най-лошо.
най-скучния филм за група момчета от шести клас, които да гледат.
Историческа и глупава любовна история.
Седим си отегчени до смърт.
като всички нас.
И после, след около час, 22 минути, 8-ми.
Кейт Уинслет падна от горнището и видяхме цици.
Седяхме там и никой не каза и дума.
"Това е страхотно!"
Едно от момчетата, Били, става и отива.
Той спира, връща се и седна.
И никой от нас не каза и дума.
Седяхме там и го гледахме.
И всеки си имаше наше одеало.
Взехме си сами одеало и сложихме ръце под одеалото.
И имахме времето на живота си със себе си.
Точно отивахме в града.
Бяха само момчетата и Кейт.
Беше като първата ни среща.
И тогава динамичните ключове,
Когато първото момче свърши, става.
отива и си мие ръцете.
и отива долу да поиграе на Марио Карт.
Пет от нас седеха там.
И има само четирима контрольори на Нинтендо 64.
Така че остават само три.
Пет от нас не са казали нищо.
но като знаем, че има съревнователен елемент,
следващите три момчета, които завършат
цяла нощ ще играя "Марио карт".
Исках да съм Уорио, един от най-бързите.
Това, което ми се струва лудо, е, че се случи 100 на сто.
Никой не е казал нищо по време на...
"Не говори повече за това."
Винаги съм си представял, че ще се натъкна отново на Били.
И той има съпруга и казва:
"О, това е Кевин.
бяхме заедно в баскетболния отбор.
И аз му казах: "И чекиджихме заедно в Титаник."
Помниш ли?
"Това е жена ми."
Името му беше, ако някой се интересуваше,
Ще го заглушим.
Така че обратно, че знаех, че съм в яката група.
е защото се заяждахме с други деца.
Обикновено не се заяждам с деца.
Лидерите бяха Чад и Кени.
Те се разхождаха из училището и си казаха:
"Вие сте обратни, вие сте обратни, вие сте и обратни."
Това е всичко, което ще направят.
Всеки, който е различен по някакъв начин.
или да покажем, че човек е различен по някакъв начин.
Ти си педал.
Аз бях смешното хлапе в тази група.
Така че трябваше да разсмея Чад и Кени.
И за това си мислех за други.
креативни начини да ги разсмея.
Все едно има дете на име Язон и е готик.
Раздадох слухове, че Язон е убил кучета.
И когато Джейсън минаваше край мен, аз си мислех:
Джейсън, да си убивал кучета напоследък?
И Чад и Кени мислеха, че това е смешно.
Имаше още едно хлапе на име Иан.
Иан беше малко непохватен.
вид компютърен програмист.
А в залата бих седял до Иан.
и просто му казах:
"Ей, Иан, Хей, Иан, Хей, Иан, Хей, Иан."
И той казваше: "Спри да казваш "Ей, Иан!"
И тогава ще си навлече неприятности.
Доста добре.
Бяхме яката група и беше много забавно.
Харесваше ми да съм част от тази група.
И тогава едно ново дете се присъедини към нашата група, казваше се Кайл.
Беше и смешно хлапе.
Но чувството му за хумор мина както преди.
Бях дете на църква, докато растях.
Не можех да имам чувството за хумор, което имаше.
Помня един път в часа по история с г-жа Стивънс.
Тя ни попита за паметта.
Тя каза: "Хей, има ли някой тук?"
имат първата си памет и искат да я поделят?
И Кайл каза: "Да, спомням си."
излизайки от вагината на майка ми и виждайки голям храст.
Добре, аз ще отида в кабинета на директора.
Току-що излезе.
Казахме си: "Ще се справиш ли?" Това е лудост.
Добре, отиваме в часа на г-н Клег по здраве.
И това са само момчетата и можем да попитаме.
Какъвто и да е въпрос за това какво се случва,
Ако имаме въпроси, той ще им отговори.
Едното хлапе каза: "Порастнах като странни коси."
И той: "Не е странно, напълно нормално е.
Къде са те? И той каза: "Както под мишниците ми."
Той каза: "Това е напълно нормално.
Прическите са напълно здрави.
Другото дете казва: "Както в моите ръце."
Да.
- Добре.
Здравейте, ето ни.
Не може да се тревожите за такива неща.
Защото можем да ги изрежем, защото са професионални.
Нали ме разбираш, овации за снимачния екип.
Аплодисменти за вас.
и за това, че сте толкова гладка публика.
за да се върна в историята.
Добре.
Полицаите идват ли?
"Къде е звукохотливият човек, който се е провалил?"
Шегувам се, специалната полиция на комедията.
Готови ли сме да се върнем?
Едното дете каза: "Както и в моите ръце."
"Да, това се нарича срамна коса."
Това е напълно нормално.
Кайл в дъното на стаята каза: "Г-н Клег?"
Той каза: "Да?"
Имаш ли коса по дупето?
Г-н Клег каза: "Класът е свободен.
Не можеш да питаш това.
Г-н Клег изглежда неудобно.
Ясно е, че е имал коса на дупката.
и това го накара да се чувства малко неудобно.
Бих могъл да се обвържа.
Защото започнах да си пускам коса по дупето.
на същата възраст.
Да, беше странно, защото започна да сърби.
И ми беше като математическо уравнение в главата ми.
Казах, че без косъм по дупето ми, не сърби.
Прибавихме коса към дупката на дупето ми, сега сърбят.
Трябва да извадим косата от дупката ми.
Отидох си вкъщи и взех бръснача на баща ми.
и неговия крем за бръснач, а аз си бръснах задникът.
Тук съм, за да ви кажа,
това направи нещата много по-зле.
Това не разреши проблема със сърбежа.
На следващия ден бях на училище.
"Защо го направих?"
И нямаше с кого да говоря.
Казах си: "Това беше ужасна грешка."
Така че стигаме до масата за обяд.
и масата ми за обяд с готините деца.
беше място, където можехме да говорим за всичко.
Можем да говорим за всякакви странни неща.
И темата за днес, едно дете
Колко як беше братовчед му.
И това отвори страхотен разговор.
с всички нас, колко яки бяха братовчедите ни.
И ако някой мисли, че е странно...
Съжалявам, че вашите лели и вуйчо ви...
създадоха такива грозни деца.
Но на тази маса имахме яки братовчеди.
И бяхме развълнувани за Деня на Благодарността, за да отидем там.
Прегърни се и бъди като Кейт Уинслет.
След като това утихне, това хлапе, Крис,
"Имам нещо лудо.
Всъщност имам коса по дупето.
И е пълна тишина.
И тогава Кайл го погледна и каза:
Сега така се казваш, Бът Хол Хес.
Той каза: "Какво?"
И той каза: "Ти си откоса на задник, разбра ли?"
Две деца казаха:
"Коса на задник,коса на задник."
И после, като друго дете, му викат: "Коса на задник."
И тогава, изведнъж, цялата масата за обяд...
Просто скандират "Коса на задници", с изключение на Крис.
който изглежда ужасен.
А аз стоя там, защото не искам да се забърквам.
Защото няма да е честно да се подигравам на Крис.
за това, че имаш кичур коса.
По-рано в часа по история говорихме за Холокоста.
и говорихме за баналността на злото.
как злото идва от най-тъпите моменти.
И казах, че ако не стана и не се изправя за Крис,
това ще е начаса Холокоста на Крис от прогимназията.
Знам, че изглежда драматично.
но бях много драматично момче.
И аз казах: "Почнете малко!" Беше тихо.
Казах: "Крис, и аз имам коса в дупката."
Поне до снощи.
И каквото и да правиш,
Не се обръсвай.
"Ще стане още по-лошо."
И знаеш ли, първият човек, който говори след това, беше Кайл,
който започна скосяването на задника.
И той каза: "И аз отивам тук на моята дупка."
Доста е странно."
Това не е ли човешкият опит?
Не се чувстваше добре с това, което беше.
И затова се заяждахме с някой друг.
въпреки, че и двамата са едно и също.
И всички започваме да говорим за още странни неща.
Заминах си и си казах, каква хубава маса за обяд.
И се върнах на следващия ден.
И се качих с подноса за обяд или масата ни за обяд.
и Кайл каза: "Ти вече не седите тук."
Бях като: "Какво?"
И той каза: "Ти си с дълга коса."
Бях като: "Какво?"
"Седете някъде другаде, запушена коса."
Седях на масата на второто най-яко дете.
и на следващия ден, като третата най-яката детска маса.
И тогава от понеделник до петък,
Отидох от седене с готините деца.
докато не седнах на масата с двама души,
готите Язон и Иан от шегата с хита.
И тогава беше уикендът.
и си помислих, че може би нещата ще се върнат.
Мислех, че този кошмар ще свърши.
А аз ще седна на масата на готините деца.
И влязох в столовата.
Подминах масата на готините деца.
и ги чух да казват името ми.
Но продължавах да вървя, а после стана по-силно.
Спрях и се обърнах.
и започнах да вървя към тях.
И разбрах, че това е била Кайл, който доведе до скандиране.
че цялата маса, те казаха:
"Кевин е гей през целия път, а Кевин е гей до края."
И всички маси се присъединиха.
докато цялата стая не каза:
"Кевин е гей през целия път."
И до ден-днешен,
Просто се шокирам, че учителите се присъединиха.
Мисля, че е малко неуместно.
Но си водих дневник.
и в този момент от живота ми.
"Уеп Джърнъл, аз съм."
Нищо хубаво не се случва, след като някой каже "Уелп".
"Уеп Джърнъл, аз съм."
В училище не е забавно с приятели.
Можеш да си представиш колко е лошо, когато нямаш приятели.
изобщо не е забавно.
Мразя домашни, а и всички ми се подиграват.
Имам няколко приятели, които не са от училище.
те се казват мама и татко.
Добре, беше забавно.
Време е за сън.
за да се събудя и да имам още един ужасен ден.
Трябваше да намеря нови пътища около училището.
за да не подмина нито едно от готините деца.
Знаех точно къде са във всеки момент.
Един ден си забравих домашните.
И трябваше да отида до шкафчето си.
И знаех, че ако не си тръгна в следващите 30 секунди,
Кайл щеше да е точно зад мен.
И се забавлявах с моята комбинация.
И тогава изведнъж чух...
зад мен, "Ей, Дойл."
И си дръж главата наведена.
Не казвай нищо и той каза: "Ей, Дойл!"
Взех ти домашните и си тръгвах.
И той каза: "Ей, Дойл!"
Обърнах се и казах: "Какво?"
И точно както казах, едно голямо петънце.
дойде и ме удари право в лицето.
Казах да не се държиш така, а после казах: "Начукай си го!"
Отидох и го ударих в лицето.
Имаше един директор, който седеше там.
Точно когато се случи.
И той каза: "Вие двамата, в моя офис!"
Сега е важно за историята, която знаете.
че директорът се казва г-н Янкоф.
Това е истинското му име.
И има хора, които ми казват,
че се произнася "Яноф", но не го нарекохме така.
Нарекохме го г-н Янкоф.
Всъщност научих, че много от фамилиите на хората
идват от тяхната роля в общността.
Така че, ако се казваш Смит, значи си ковач.
Ако последното ти име е Карпентър,
семейството ви са били дърводелците.
Е, янофите са напълно перверзници.
Искам да кажа, че ми харесва колкото и на следващия.
но това да е твоята роля в общността.
Сега Кайл винаги се опитва да изрази фамилията си.
"Да, г-н Янкоф?"
И г-н Янкоф не може да го изрази.
Не можеше да каже "не го казвай".
Защото е знаел, че ще се отвори сам.
те се подиграват още повече, нали?
Но това винаги го дразнеше.
И така, отидохме в офиса му и той седеше там.
и той: "И двамата, Кайл,
Отстраниха те за пет дни, разбра ли?
И той каза: "Да, благодаря ви, г-н Янкоф."
Той излезе и каза: "Кевин!"
И аз му казах: "Да!"
Исках да удрям.
"Цяла година това хлапе в лицето."
Казах си: "Нямам ли проблеми?"
Той каза: "Пет дни си освободен.
Не можеш да използваш насилие, за да си оправяш проблеми.
Така че нямах приятели от месеци.
И помня, че отивах в часа по история.
с учителка на име г-н Пепър.
Г-н Пепър не му хареса.
Всеки, който се забавлява в класа си.
Той не обича хората да стават приятели.
И знам това.
защото винаги местеше всички наоколо.
Ако изобщо започнеш да говориш с някого...
и като започне да се сближи с тях, ще ви раздели.
и ще те сложа на друго място.
И разместваше всички наоколо.
И се озовах отзад до готиката Язон и мен.
Седяхме тук отзад.
И се случи така, че седехме един до друг.
в съдбовния ден.
Беше най-смешното нещо в този ден.
които някога са се случвали в живота ни.
Знам, че е най-смешното нещо.
защото това е най-смешното нещо, което имаме на света.
Какво има?
- Пърдене.
Това е пърдене.
Имаме най-смешното нещо на света.
Мога да стоя тук и да пиша 60 минути.
от най-забавния плат.
И всичко, което се опитвам да получа.
толкова близо, колкото когато чуеш някой да пърди.
Всички се борим за това.
Но това не беше кой знае какво. Това беше специално пърдене.
защото г-н Пепър беше особено напрегнат онзи ден.
И той каза: "Добре,
Искам да е напълно тихо, разбра ли?
Днес ще направим тест.
и не искам да чувам нищо от никой от вас."
Мислиш, че е смешно?
Представете си го в главите на няколко шестокласници.
Беше пълен хаос, не се смехме.
Имаше само 30 деца.
Не знаех, че нещата са толкова смешни.
Просто се смеем.
Г-н Пепър каза: "Момчета, тихо!
Добре, тихо.
И някой каза: "Ти не беше тиха."
И всички: "Хвана го, хвана го!"
Язон отзад гледа към мен.
Той каза: "Надявам се да не умре."
И аз казах: "Какво?"
И той каза: "От масова атака на пърдене."
Бях като: "Нападение на пърдене".
Това е като инфаркт, но с пърди, това е смешно.
Всички се смеят, той не може да контролира никого.
Така че г-н Пепър отменя теста.
Той каза: "Без тестове, утре ще го направим."
Седи си там и гледа напред.
с широки очи, просто като:
От сега нататък аз съм учителката по пърдене, животът ми свърши.
Когато Кайл разбере за това, аз съм мъртъв.
Той напуска часа, идва на следващия ден и е мил.
Той е хубава учителка.
Тази пърдене промени програмата и личността му.
След часа си тръгвах.
Аз и Язон сме в коридора.
и той каза: "Това беше много смешно."
И аз казах: "Да, това беше много смешно."
"Искате ли да излезете някой път?"
И не бях излизал с друго дете на моята възраст от месеци.
Нямах приятели.
Не знаех дали ще имам приятел отново, ако трябва да съм честен.
И го видях.
и не очаквах, че приятелят ми ще изглежда така.
Когато бях в яката група, той беше готик.
И дори имаше риза на Metallica.
и дори не ми беше позволено да слушам тази група.
И когато каза: "Искате ли да излезете някой път?"
Не знам дали бях превъзбуден или превъзбуден.
но току-що казах:
Да, да, да.
"Искам да се видим някой път."
Излизахме всеки ден това лято.
бяхме неразделни.
и дори ме научи да свиря на китара.
Татко с години свиреше на китара и искаше да ме научи.
И беше приятел с Язон.
Това ме накара да започна да свиря на китара.
Един ден излизах с Джейсън.
а баща ми идва да ни вземе.
А Язон свиреше на китара, беше много добър.
А баща ми: "На какво свириш?"
Той каза: "Играя на Metallica."
Баща ми каза: "Харесва ми тази песен, харесвам Metallica."
Язон каза: "Искате ли да вземете диск?"
И баща ми зае диск.
Той започна да слуша Metallica.
Помниш ли, че баща ми шофираше?
около колата, слушайки Metallica.
Баща ми има странен плейлист.
Това са просто "Лес Мис" и "Метлика", а той:
Чуваш ли хората да пеят?
Майсторе, господарке, господарят на петлите те дърпа.
Господарят на къщата, пазителя на зоологическата градина.
Помня, когато за първи път се качих на сцената,
"Ти си добър човек, Чарли Браун."
Бяха само няколко месеца.
след като ме изхвърлиха от яката група.
Това е част от причината, заради която мама искаше да се явя на прослушване.
за ученическата игра, за да не съм аз.
на баскетболния отбор с тези момчета.
И когато бях в това шоу, това промени живота ми.
И за първи път се качих на сцената.
и се влюбих в представлението.
И имах чувството, че правя това, което ми е определено.
Погледнах навън по време на една от песните и видях.
На третия ред бяха всички деца.
които ми се подиграваха.
И има една сцена.
в "Ти си добър човек, Чарли Браун."
около 20 минути след шоуто.
където си сложи чантата на главата.
и говори колко е нервен.
Защото харесва това момиче.
И беше толкова неудобно, че си сложи чантата на главата.
Когато чантата беше над главата ми,
Казвах на глас:
но си мислех, че нещо напълно различно.
И може би се чудите как можах да го направя.
Това е, защото позволих линиите ми да дойдат при мен.
Няма да дойда на моята линия.
И си казах репликите.
И в главата си си мислех, когато сваля чантата,
Няма да ми пука какво мислят тези момчета за мен.
И дори да се смеят,
това няма да ме тревожи повече.
Свалих чантата от главата си и повече не погледнах назад.
И бях в моя град, прав преди няколко години,
И разсмивах всички.
И после отзад видях този Кайл,
Момчето, което ми се подиграваше,
беше в края на залата.
И аз казах: "Кейл ли е?" И стана.
Свалих си главата.
Поех дълбоко дъх и продължих.
И след като шоуто свърши, Кайл дойде при мен.
и каза: "Не знаех, че си комедиант."
Казах си: Благодаря, как чухте за шоуто?
Той каза: "Аз съм просто фен на комедията и дойдох на шоуто.
но страхотна работа.
И той каза: "Извинете, че се отнесохме така с вас.
Това беше наистина прецакано.
И аз му казах: " Благодаря, че го каза."
Той ме прегърна и каза:
Знаеш ли, не искам да съм непохватен или нещо подобно.
но ако това нямаше да ти се случи,
нямаше да станеш комедиант.
и им разказвах вицове.
И аз казах: " Благодаря, че го каза, Кайл."
Но това не бяха шеги, а аз не съм комедиант.
Аз не съм нищо повече от художник.
който рисува на тази палта, която ние наричаме сцената.
Много ви благодаря.