Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Загубих невинността си там.
Ти си на 18, 19, 20.
Все още не познаваш живота, а ето те тук на война.
Обадих се на баща ми и казах:
Татко, ще видите някои неща по новините.
Ще пише, че кола-бомба е ударила лагера.
Кажи на мама, че няма нищо общо с мен.
Няма нищо общо тук, друг отдел.
Но татко, сякаш бях там, беше гадно.
Вече не искам да съм тук.
И можех да чуя гласа му да се пропуква.
Не казвай на мама, че е тук.
"Мамка му!"
И тогава се хванах.
като да проплачеш сълза и да се опиташ да я избършеш.
за да не може никой друг да ме види там.
Искаш да се правиш на корав.
И после отново, нали?
Да се върнем за още едно.
Боже, видях твърде много.
Видях твърде много и трябва да намеря помощ, когато се върна.
Какво значи това?
И помня, че това ме шокира.
Все едно е сержант първи клас.
Спя.
Те ме събуждат: "Събуждай се, обличай се!"
Качвайте се, току-що идвахме.
Мисля, че е странно.
Защото дори не чух идването.
Нито един изстрел или нещо подобно.
Така че започваме да се обличаме.
ще си сложиш бронежилетката и...
щяхме да отидем до началото, до POO.
- В закусвалнята, сър.
Искам да отида до закусвалнята, господине!
Давай, давай!
Бяхме на патрул, г-н Тампа.
MSR Tampa е главен път
от Кувейт чак до северен Ирак.
Главен път за доставки.
Точно тук, наляво.
Наляво, спри.
Продължавайте.
Това беше през месец януарите, така че, когато идвах, разбира се, че ме е страх.
те ще правят второстепенни IED-та.
Вторични ВБИЕДИ, вторични засадки.
Тези въстаници се хванаха.
Да ги ударим с нещо.
Тогава, когато са навън и душат наоколо,
Да ги ударим отново.
Не исках да се измъкна от Хамъра.
Защото всичко, което можех да видя, бяха парчета месо.
парчета овъглено месо по пода.
Беше като чакъл.
Беше като за 50 метра.
имаше само парчета, парчета навсякъде.
Чънки, парчета, парчета хора.
И не исках да се измъкна.
На мен ми се струва като кошмар.
Имам чувството, че е истински кошмар, който е истина.
който беше в живота и не можех да се събудя от него.
И не исках да се измъкна от Хамъра.
Реших, че не искам да си цапам ботушите.
Не искам да се забърквам в това, но съм грухтене.
Трябва да го направя.
Сержант Дийн каза: "Махни се от тук!"
и започни да събираш парчета.
Но както казах, бяхме на 18, 19 години, там навърших 20.
Това е хлапе, което се изправя пред война.
Концепцията на повечето хора или представата им за войната
е от филм, Холивуд, нали?
Когато си там, надушваш миризмите.
Чуваш звуците, виждаш кръвта, мозъците...
Червата, парчетата месо.
нещата стават истински.
Можеш да видиш кратера, където се самовзривява.
Имаше овъглен горен торс, ето така.
Стърча от земята.
Нямаше лице.
Беше дупка, където трябваше да е лицето.
Всичко е овъглено.
А другите иракчани, имаше още един товарен автобус.
пълни с приятели, иракската национална охрана.
които току-що бяха дошли и вече бяха там.
започна да събира парчетата.
Те вдигат това тяло и го местят така.
и видях как излизаха всякакви червени сливи.
на земята и аз му казах: "О, мамка му!"
И след като навън беше студено, всичко се въртеше.
Всички парчета се нажежават.
Събираме парчета месо.
Кевлари, каски, които са избухнали по този начин.
Имаше ботуши с крака.
Имаше ръкавици, части, тяло, мозък.
Черва, кръв навсякъде.
Имаше иракчани да плачат, да викат...
Стреляйки по своите АК-та в небето, това беше истински хаос.
Иракската национална охрана спира коли.
Издърпване на цивилни
и ще ги набием само защото...
Изваждаха гнева си.
И току-що започна да получава парчета.
и да ги сложиш отзад в един камион, за да получиш парчета.
Не е имало цял човек.
Нямаше и едно цялото тяло.
Нямаше такова нещо.
Беше просто кръвопролития.
Аз съм в къщата си в Броли с всичките ми приятели, човече.
Имам бучка в гърлото, човече.
Не искам да плача и си тръгвам.
Сестра ми реве, майка ми реве.
Приятелите ми ме гледат така, сякаш гледам това хлапе.
Нали?
Така че, когато бях на 17,
Трябваше ми разрешение от родителите ми, нали?
Накарах ги да подпишат отказа, защото бях непълнолетен.
и родителите ми се опитваха да ме разубедят.
Татко все ми казваше: "Хектор, ходи в колеж.
Е, аз ще платя за колежа ти.
"Ще платя за колежа ви."
"Защо ми е да ходя в колеж?"
когато мразя гимназията?
Като?
И той каза:
Може би са видели колко го искам или колко ми трябва.
И да, в крайна сметка те подписаха отказа.
Сестра ми е три години по-млада от мен.
и е най-голямата ми мажоретка от самото начало.
всичко е на борда.
Вербувача ме отне.
В Сан Диего.
Пастър Трейл Ин.
Това беше този малък хотел в Стария град.
че ще те заведа там.
в нощта, преди да отплувате.
И си спомням, че го използвах.
Имаше уличен телефон в мексикански ресторант отвън.
Обадих се на приятелката си по това време.
И тогава го почувствах.
Имах смучки на врата, бръсната глава.
Ще отида и ще кажа на някой да ми купи цигари.
Защото не съм достатъчно голям, но пуших тогава.
и сякаш това беше твоето момче.
Ебати, млади и глупави, човече.
Така си и помислих.
Аз съм пехотинята.
Аз съм силата на моята страна по време на война. Нейната пречка в мир.
Аз съм сърцето на боя, където и да е, когато и да е.
Нося вярата и честта на Америка срещу враговете й.
Аз съм кралицата на битките.
Аз съм това, което страната ми очаква от мен.
най-добре обученият войник в света.
В надпреварата за победа,
Аз съм бърза, решителна и смела.
въоражени със ожесточена воля за победа.
Никога няма да се проваля в доверието на страната си.
Винаги се боря чрез врага.
на целта, да тържествуваме като цяло.
Ако е необходимо, ще се боря до смърт.
С непоклатимата си смелост,
Спечелих над 200 години свобода.
Не се поддавам на слабост, глад, глад.
до малодушие, до изтощение, до надмощие.
Защото съм психически корав, физически силен,
и от морална гледна точка.
Не се отказвам, моята страна, моята мисия,
Другари, мой свещен дълг.
Аз съм безмилостен.
Винаги съм там, сега и завинаги.
Аз съм пехотата, след мен!
байонетът е пътен марш от 25 мили.
Това беше последният тест.
Значи си на работа цяла седмица?
Вършейки тези малки задачи и тренировки,
Предизвикателства и препядствия, а после го доизграждаш.
с 24-километров поход за 24 часа.
с раница и оръжие.
Да, краката те болят след това, гърба те боли.
и това е, което си спомням.
Беше нощ.
От другата страна имаше факли, имаше знаци.
Тук пишеше Втората световна война, Корейската война.
Виетнам, войната в Персийския залив, за всеки факел.
И тогава имаше празен знак на последната факла.
Сержантът каза: "Виждаш ли това?"
Скоро ще сте там.
Успях, по дяволите.
Цялото това обучение...
Всичко това като усилена работа.
Почтеност, която вложих в тези глупости.
Аз съм войник.
Аз съм грухтене.
Върхът на шибаното копие.
Когато Америка отива на война, ние сме нея.
ще държим вълка далеч от вратата.
Едно е да отида.
от Сан Диего до Форт Бенинг.
Беше тъжно, нали?
Когато отивах в Германия, за Бога, човече, баща ми,
Изражението на лицето на баща ми.
сякаш беше съсипан, братко.
И малкия син го няма.
Отишло си е, нали, в чужбина.
Бях на 18, а в Ирак се вареше, най-малкото.
Това ме накара да се чувствам така, Боже мой, какво направих?
В интерес на истината, когато се приземих в Германия,
8-ми декември 2002 г. ще разбереш в кой отдел ще отидеш.
И после ни качиха в класната стая.
на "Ледуард Баракс" в Швайнфурт, Германия.
А войникът горе каза:
"Ако отивате в 1/18 пехотна дивизия или в 10:26 пехотна дивизия,
отиваш в Ирак.
Всички на земята.
Това е наистина.
Да, това е, за което се молехме.
Но да го чуем да казва:
"Ще си тръгнеш, мамка му!"
Отново, човешките чувства, които ще бъдеш,
това е страхът от неизвестното.
Как ще реагирам?
Ще играя ли както се очаква?
Надявам се, че няма да разочаровам братята си, нали?
защото да разочароваш братята си, би означавало...
живота ще се изгуби.
И те видях отново и отново и отново.
Моят приятел Джефри Кинг от Филаделфия.
От другата страна на стаята, тексаското знаме.
Глупости.
Ал Пачино.
Калифорния, разбира се.
Това е съквартирантката ми Хил, Ричард от Тексас.
О, да, днес хвана Садам Хюсеин.
Много е яко.
Имаме Биг Джи, Майкъл Гарсия от Аризона.
Брандън Винкел от Чикаго.
Чи Таун.
Малданадо, Алекс от Пуерто Рико.
Какво става?
Специалист Гарсия е тук.
Хей, Круз.
От Кали.
Преди да се качиш на самолета.
Джош Сото от Кали.
Клейтън Weeks.
От Тексас.
Погрижи се всичко да е готово за Ирак.
Вече започна, но ето всичките ми документи.
и навън вали сняг.
Или започна да вали сняг.
Ферел, ще ти наритам задника, човече.
Ще ти наритам задника.
Класика.
Хубаво е.
Ричард.
Малдо, какво ще правим сега?
Предполагам, че трябва да сме гард.
Не съм сигурна.
На покрива.
Ето и гледката, къде ще придърпаме гарда.
Доста слаб.
И точно до нас,
Имаме квартал Хаджи.
Не знаем от махалата.
Но това е, което правим четири часа, 24 часа.
Четири часа, четири часа почивка.
Седни и дръпни гарда.
Забавление, забавно време.
Да, забавното.
Роджър, кажи им да не заредят днес.
Така че, когато отидем във Фоб Паливода,
Четириата пехотна дивизия, момчетата от 4-та ИД бяха там.
Тези момчета бяха солени, униформени, изглеждащи като лайна.
Изгорели от слънцето.
Тези момчета са били в провинцията 15 месеца, нали?
Те направиха нашествието.
а после се мотаха още малко.
отколкото са очаквали.
Готови са да се приберат у дома.
Появихме се всички нови, първа пехотна дивизия, Биг Ред Едно.
Така че трябваше да направим това ляво място, дясна пътечка.
където ще отидем на патрул с тях.
Ще ни покажа района наоколо.
И първият патрул, с когото излизах с него,
Помня, че имаше един, той беше като Е-6, сержант.
Приличаше на вокал от Нюфаунд Глори.
И той каза: "Ей, просто внимавай!"
че когато застреляте тези момчета с вашия М-16,
куршумите ще ги прескочат, нали?
Скоростта е толкова бърза, когато си в къщата.
А аз: "По дяволите!"
И да, тези хора са убивали хора.
И помня, че видях този човек.
сякаш е Бог, нали?
като едно шибано нещо, грухтящо към Бога.
Защото ми се струва, че това копеле ще го направи.
И той ни казва:
ще трябва да застреляте тези момчета.
четири или пет шибани пъти, за да ги приспим.
И аз бях, добре.
И така, това беше един вид представяне.
да ни хареса в какво се забъркваме.
Един път застрелях един, както казах.
Беше на 250, 300 метра и продължаваше да бяга.
Все още бягаше.
А ти искаш да говорим, че не си като във филми.
Във филми стреляте по някого.
и ще падне мъртъв, нали?
Освен ако не удариш някой по главата.
на които ни учиха да стреляме в центъра.
Много е обезкуражещо да стреляте по хора или да стреляте по хора.
и ги накарайте да се карат.
защото някои от тях са надут от адреналина,
истински адреналин или аптечка.
Намерихме епруветки, намирахме спринцовки.
Откъдето тези момчета се напиха с дрога.
И тогава през 2004 г. сте имали много чужди бойци.
Ти накара Йорданците да дойдат в Ирак, за да се бият.
Имаше сирийци, идваха хора от Африка.
Без съмнение хора от афганистанци.
сякаш за тях това беше свята война.
Искаш ли да се ебаваш с малко американци?
Ела тук.
Да, намерихме Чечнян.
различни глупости, различни документи, различни паспорти.
Живеехме на място, бяхме на Фоб Паливода.
Операционна база "Паливода".
Причината да се казва така
месец преди да пристигнем, се наричаше "Орле".
Но имаше капитан на име Паливода.
Мисля, че е бил в 4-та пехотна дивизия.
Мисля, че беше убит от индиректен огън.
Затова са го кръстили на него.
Искам да мислиш за малък район.
където можеш да го направиш.
познаваш всички, които са на борда.
не е много далеч.
а вие имате вашите каюти.
Това случайно е стара иракска база.
че американците са поели случая.
Това е нашият приятел Цимбърман и може да спи през всичко.
Внимавай да не се събуди.
Виж това.
- О, да!
През 2004 г. операция "Иракска свобода 2"
Това беше началото на бунта.
От друга страна, всичко беше много малко, без значение.
Знаеш ли, помня, че в Кувейт бяхме в екип.
да пълни 7000 песъчинки за 24 часа.
И това беше гадно, брато.
И щяха да използват песъчинките за пода.
на Хамърите като доспехи.
И как би изглеждал рутинен патрул?
всеки път ще има по четири коли.
Един от тях би бил Upormed Humvee,
Другият беше запас от Хамър.
който карах, Браво 244, а това беше самоделен магнит.
Мисля, че в крайна сметка това нещо е ранено директно.
Вероятно към 12, 13 IEDs.
Там, където строяхме, или сержанта ми е направил шаблони.
И слагаме шаблони.
Дори имам снимка.
След всеки удар,
сякаш просто ще го върнем и...
Прозорците щяха да се взривят.
Гумите щяха да са плоски.
М-113, броненосец като виетнамската ера.
Следяща кола.
И после си мисля, че другата.
беше още един по-почтен Хамър.
Най-голямата ни оръжейна система беше: Браво 7.62.
Така че ще отидем в сектор, ще патрулираме.
Бях в Балад, много аграрен.
Беше като да живееш в провинцията, в селата.
Мръсни пътища, канални пътища.
Лозя, овощни градини.
Вече те снимах, човече.
Когато се преместих в Ирак, те извадиха взвода ни.
Втори взвод и ни прикрепи към цистерна.
Така че те са направили някакъв отдел на Мики Маус Франкенщайн.
с един пехотен отряд, който бяхме ние.
Взвод от бойни инженери, един отряд цистерни,
и Взвод на Националната Гвардия от Ню Йорк.
Може да се каже, че те ни използваха и насилваха.
Ние и инженерите, за да свършим цялата работа.
Патрул, конвои, нападение, охрана на Поу.
Пазене на FOB, кулите, предната врата.
Човек, разрешение за работа, КБФ, сили за бързо реагиране.
Бях зает денонощно, 365.
Току-що намерихме Самоделка.
Импровизирано взривно устройство, преди Чекпойнт 10.
Ние сме тук с Джаред Хинкс, вземете го.
Точно така, Ферел, тук в Балад, Ирак.
по маршрута на Линда, където две Хаджис,
Извинете, туземецо.
Иракски членове. - Иракчани,
дойде до предната врата, докато си тръгвахме.
и ни казаха, че знаят къде е бомба.
Върнали се от нападение, хванаха ни някакви шибани пленници.
- Да се опълча срещу теб?
Не, сам си го спечелих.
Това е малкия Натан Маес след нападение.
Ще започнем с братовчед, док.
Днес видях нещо.
- Не е стреляно.
Жалко.
Най-новият член на семейството.
Кой е тук?
Скърли като нищо, чисто нови оръжия.
Чери, днес му извадиха черешката.
Ето го Апа.
И така, филмът "Платуна"
където Чарли Шийн пише писмо.
Мисля, че е баба му.
Говори за Взвода си и откъде са?
и малки градове.
И за мен беше точно така, човече.
Имаш Гарсия от Маями, Аризона, нали?
Имате "Хинкс" от Дулут, Минесота.
Хил е от Амарило, Тексас.
Винкел от Чикаго.
Току-що получи всичко от всички тези места, брато.
И това е като да ни събере всички заедно.
да се превръщаме в братя.
Виж кой ни записа в момента.
Да.
Това е камера, това е запис.
Това е видео, вие снимате.
- Да, дай да видя.
Аз съм сержант Сарагоса.
Джедайски рицар и пазител на иракския народ.
Всеки, който ми се опълчи, ще си плати.
Това е хубаво.
Добър е.
Още едно.
Човека в жълтия е полудял.
Какво хвърляш, човече?
- Пич, дай ми една "Еърхед".
Аз съм тук, вашия сержант.
Копеле.
Ти си копеле.
Исках малко въздух, знаеш ли какво, ще го прескоча.
и ще ги набием за това.
Тук съм в Балад Ирак.
на върха на това, което бихме нарекли имение.
Вероятно единственият в Балад в момента.
Както можете да видите зад мен,
Този човек има красива гледка към пейзажа наоколо.
Много зелени, защото е близо до зимата.
Около този район, въстаниците,
Ака, на друг език, като да засадиш Самоделки.
Импровизирани взривни устройства.
Когато в един момент, този млад мъж тук,
Нейтън Маес, 19-годишен, точно след гимназията.
беше взривен от крайпътна бомба.
Нещо такова, близо до бялата кола.
Чакайте, хора, нека се погрижа за това.
И това е всичко.
Казва се Дан Витерс.
Дан Видърс каза:
Ако беше през деня,
Нещо като присъствието.
Ще отидеш в село, ще отидеш в къща.
и ти казват да влезеш, да ти предложиш чай.
което е като горещ чай.
През това време вдигаме охрана на покрива.
Ще огледаме наоколо.
Знаеш ли, питаш ги: "Имаш ли сила, сила?"
Силя е оръжие на арабски, Силя?
"Не, не, не, г-не."
Така казват, нали?
Все още се оглеждаме и ще намерим АК-47.
а ние: "Сила!"
Те са като: "Един сила, един силах."
Тези негодници, нали?
Това те възбужда.
Така че правилото е, че им е било позволено да имат
По един АК-47 на домакинство за крадци или нещо такова.
Така ги наричат алибаба.
"Алибаба, Алибаба, господине."
Така че има много контакт.
с иракчаните.
Имаш децата, нали?
Научил си неща, като че ли Джента е багажник.
Знаете ли, правите контролни контролни контролни контролни пунктове
където спирате коли и ги търсите.
за бунтари, контрабанди, оръжия и други такива.
и: "Жента, отвори Джента."
Джента.
- Джента!
Отворете пентата.
Джента.
- Джента.
Искам да се оженя за жените.
и живея в Америка, защото съм заседнал в Ирак.
Искам да отида в Америка, защото няма такава.
Откачалката в Ирак, в Америка, е лудата.
Става ли?
И половината от взвода излизаше на патрул.
Другата част от взвода щеше да стои назад.
Поддържане на оръжията, поддръжка на колата.
Както казах, охрана.
Ако имаше време да отидеш в кафето,
тогава през 2004 г. интернет кафето беше малък офис.
или малка сграда, малко място.
И вероятно е имало четири компютъра.
закачен за стар училищен интернет.
И тогава сте могли да изпращате писма от старата школа.
Използвай телефона, за да се увериш, че имаш телефонна карта.
Никога не е било скучно като се има предвид, че...
че ще имаме индиректен огън всеки ден.
Всеки ден.
Някои от тях са верни, други не, нали знаеш,
куршумите щяха да ударят отвън, вътре в жицата.
Имаме и нашите изходящи, които бяха нашите 120 милиграма,
11 "Чарли Мортърмен", те са организирали ямата си за минохвъргачки.
Точно пред нашата сграда, казармата.
Беше много шумно.
Така че трябва да правим разлика между постъпващи.
и изходящи огньове,
сякаш има някои характерни звуци в него.
И веднага след като получим информация от врага,
Бунтовниците, нашите изходящи ще свършат.
В ямите с минохвъргачки и започваме да стреляме.
Така че понякога ще има битки.
само на влизащи и изходящи, но много шумни.
Но след известно време свикваш.
Йо!
Цимбърман.
Много ли е шумно?
Цимбърман!
Брато.
Стига.
Това е, което ми е много добър приятел.
Без да искам е стреляно тук.
За малко да ме убият, за малко да убият целия взвод.
- Цимбърман!
Стига ли ти?
Благодаря.
Чустваш удар в главата.
Сигурен ли сте, че имате сътресение?
Вълна през гърдите ти.
В зависимост от това колко сте близо до него, особено идващите.
И помня, че ни хванаха.
Аз, Мейз, Гарсия и Дийно, нашият сержант,
ходихме до кафето в нета.
и между нас и там.
Имаше един Брадли от 10/26 пехотна дивизия.
над които работиха грухтенето.
И докато вървим, чуваме:
Така че веднага изглеждаме и ето така.
Най-добрият ми приятел, Гарсия, каза:
"Не се тревожи, това е изходящо."
И изглежда, че в това няма нищо изходящо.
Там нямаше паладин.
който имахме паладини, 155 артилерийски.
и определено не са нашите минохвъргачки там, така че е идвало.
"Бягай, копеле, бягай!"
Това ни викат момчетата от 1/26.
Стават и се разсейват.
И не се шегувай, човече, ще избягаш ли?
И започна да се спуска върху нас като дъжд, човече.
Добре, офицер Маез ще опише
Ракетна атака, през която минахме преди време.
За ракетите не обичам да говоря за тях.
защото е просто травматизиращо, но както и да е.
Вървихме към Интернет.
към дилижанса в батальона.
И щом стигнахме до този район, Чарли Рок,
Поддръжникът им, чухме експлозия от наше дясно.
А Гарсия каза: "Външна".
Казах: "Не, Рокетс!"
Да, Гарсия казва "Паладин".
Казах си: "Няма паладин."
Чакай, там няма паладин.
Чух, че Чарли Рок е бил поддръжник.
"Върви, копеле, бягай!"
И така, какво направихме?
- Избягахме.
Имаше ли подземие?
Така че трябваше да бягаме за 100, 150 метра.
преди да намерим малко надгробно прикритие.
Гъзът на Гуфи Хаджи. Конкретни бариери.
Нищо нямаше да спре.
Но за щастие го преживяхме.
въпреки, че ни нападнаха като дъжд.
Обиколките няма да спрат.
И след това на връщане оставихме Дено.
Оставихме шефа на екипа си в прахта.
защото не е готов на всичко, където е определено.
Ако не си готов да избягаш,
Не трябва да се забавляваш и да ходиш в нета.
Прост факт.
Това е всичко, което имам да кажа.
Благодаря.
Специалист Ферел, добре ли си, човече?
Без коментар.
Беше страшно.
Добре, ще те оставя, човече.
Казах, че ще те оставя.
Моля ви, нека си събера мислите.
Знам, че боли.
Нека помисля какво можеше да се случи.
Защото можеше да чуеш ракетите, сякаш...
особено колко са близо.
И единственото нещо, което намерихме, бяха тези бетонни стени.
които ще видите около зелената зона в Багдад.
Обградили са периметъра на базите.
Конкретните стени.
но те бяха един върху друг.
Те бяха в позиция.
и като че ли четири от нас успяха да се натикат в малка дупка.
И, човече, беше като...
За да подушите черния дим, барута, прахта.
Чуваше се грохота на куршумите.
Определено взривовете.
И точно започваме да се смеем, човече.
Започнахме да се смеем, защото нищо не можеш да направиш.
Ако стигнеш до момент, стигаш до момент, когато
знаеш, че нищо не можеш да направиш.
по-добре да се забавляваш с това.
защото, честно казано, какво значение има?
Да не искаш да се изплашиш до смърт или просто да излезеш?
Нещо като да си щастлива с това?
След известно време спря.
Взехме го, когато му дойде времето.
като затишие в огъня, за да се върнеш.
И когато се върнахме, моето момче Хинкс от Минесота каза:
"По дяволите, момчета, хванаха ли ви?"
"Да, човече, точно по средата."
Беше ли страшно?
100 на сто, абсолютно.
Но баща ми ми беше дал някакъв религиозен медальон.
преди разполагането, което беше случайно.
И си спомням, че това нещо ме хвана за ръката.
когато куршумите кацаха навсякъде около нас.
Отново сме в Балад, Ирак.
Предполагам, че е станало на шибаната кола.
Определено е убил шофьора.
Защото главата му виси на рамото.
И предполагам, че има още хора отзад.
които са ги застреляли и са ги отвели в болницата.
Предполагам, че това са роднините на тези хора.
и в момента не са много щастливи.
Предполагам, че е било племенна война между две племена.
или нещо такова.
Както и да е, още един ден тук в Балад.
Почти се измъкнахме.
Още мозък за теб.
Трябва да вървя.
Не го виждам.
Добре.
Не го виждам.
Тук е високоскоростния втори отряд.
По средата на това, което бихме нарекли битка, предполагам.
Махай се от тук!
Ясно ли е?
Всички да се качват.
Да вървим, брат, толкова е лесно.
Виж Хил на пистолета.
Какво става?
Ние сме в центъра на Балад на редовен патрул.
На пистолета, както винаги.
Моу.
Виж това мръсна хлапе и брат му.
Добре, ето я мама.
Не обръщайте внимание на дупката от куршум в чашата.
Да.
Усилена работа.
Виж хеликоптера.
Записахте ли?
И на мен ми беше най-хубавото.
Ето още един.
Кажи нещо, Дик.
В момента сме в Балад, в центъра.
В момента не сме в центъра на Балад.
- Пич, ти си шибан глупак.
На опасна мисия днес?
Изобщо не е опасно.
- Опасна мисия днес.
Това е свитък на пистолета.
Винаги говориш така.
Много ме боли крака.
Ще ескортираме тези педали до болницата.
Покажи на педалите.
Покажи на невоенните негодници.
Увеличете.
Не знам как.
Аз съм Луга.
Ще те убия, по дяволите!
Така го правим в Хамърите.
пушенето на Ню Портс и други глупости, без да му пука.
Нищо няма да сваля.
Защото крака ми е прецакан.
Тук съм, за да се кикотя и да се кикотя.
Ще го сложиш на шибан филм, когато го направя.
Така живеехме в Ирак.
Предполагам, по дяволите.
Никога не съм се замислял за това.
но предполагам, че първия път, когато стрелях с оръжието си в битка,
на 15-ти април 2004 г.
Аз серех в тоалетната.
Беше като трейлър, като тези на концерт.
И започна да идва като ракети или минохвъргачки.
Помня, че си мислех, че ще умра в лайната.
Така е, никога не искаш да умреш в лайната.
И помня, че си мислех, по дяволите,
Шрапнелът е на път да излезе.
като това алуминиево ламарино.
Затова обичам да си хвърлям бронежилетката бързо.
Дори не съм си забърсала задника и бягам.
Отвън на вратата.
а ти имаш поддържащия отсек.
Това е на нашето място, Фоб Паливода.
И ние бяхме QRF, сили за бързо реагиране.
Така че нашата работа беше да отидем до началото, до POO.
който е бил следен от сателит.
което ще ни даде точните координати.
Откъде е дошъл?
Това ще следи траекторията на рунда.
Зареждаме и се качваме в Хамърите.
Ще спрем и ще направим контролен контролен контролен пункт.
да се опитаме да намерим минохвъргачките.
Виждам бял камион да идва към нас.
Те ни виждат и вдигат задници и правят U-turn.
Така че е като: "Влизай, влизай, влизай в колата.
Ето ги и тях.
Боже, преследваме тази шибана цистерна.
Отиваме на около 30 мили от мястото, където трябва да сме.
Това е като да сме на път да свършим във Фалуджа.
От това, което разбрах.
Бях Е-3, Е-4, така че не ми хареса.
Не вземах никакви решения.
В момента карам "Хъмви".
Значи ще ги гоним.
Отново в едно село пред къща.
Те паркираха цистерната, беше бял камион.
трима мъже, мъже на военно време, изскачат.
минават през една къща.
Въпреки, че бях водачът на Хамъра,
Нещо ми каза да се измъкна и да ги гоня.
Добре, затова скочих.
и вместо да минаваме през къщата,
Ние минахме от другата страна.
И както гледам, сержант Хендриксън е ето там.
и се справя с един от мъжете.
Един от по-възрастните, нали?
Това е той и той се справя с него, просто ще го кажем.
Сега ще видите двама да бягат, аз, Хинкс и Дийно.
Тези момчета ни настигат.
Не знаем дали имат оръжия.
те просто си казаха, че всичко е било лошо.
Лош район, лоши хора.
Това беше най-голямата лудост в Ирак.
Знаеш ли, те не носиха униформи.
Попитах сержанта: "Може ли да стреляме?
Можем ли да стреляме?
Значи казва: "Да!" Така е, нали?
Предупреждение се изстрелва, момчета още бягат.
Тези момчета наистина не са добри.
Виждам как един вид се превръща.
като да се обърнеш наляво.
И тогава го рисувам и...
Пича беше на 250 метра, 300.
И когато видях, че бягаше,
той пропусна земята с ръка.
Застрелях го.
Така че той продължи да бяга.
Искам да кажа, че те бяха далеч.
И когато отидем при него,
има канал, който е празен с вода, но има кал.
Това е много кален канал.
И пича е на колене така, подгизнал,
напоен с кръв.
И помня, че си мислех в главата си:
Боже, моля те, нека това да е кал.
Моля те, нека това да е кал, нали?
Надявах се, че ще е кал от това, което току-що е преминал.
Носеше сандали, което ме хвана неподготвена.
Как, по дяволите, е бил със сандалите си?
през тази кал?
Да, щеше да заседне.
И в крайна сметка, ние идваме, идвайки след него.
Сержантът ми извика: "Ти го застреля, ти го претърси."
Затова го изритах.
Ритнах го отзад и падна.
И сега е в предна позиция.
А аз стоя над него.
Защото ни научиха как да търсим.
Вражески военнопленник, в случай, че имат гранати,
която е една от последните.
или едно последно старание, което ще направят.
дали ще легнат върху граната?
Или просто да извадиш щифта и всички.
Той каза: "Ти си го застреляла, ти си го преровила."
Ще го претърся и ще му сложа ръце на гърба.
и ръцете ми се подхлъзнаха.
Носи мъжка рокля.
И ръката ми се подхлъзна на червеното, разхлъзната кръв, тъмна кръв.
И паднах върху него и казах: "А!"
Погледнах в ръцете си и си помислих:
Имам кръв по ръцете, нали?
Както добре казано, имам кръв по ръцете.
Тогава дойде друг сержант.
който твърдеше, че е медик,
но е дошъл тук и се е паникьосал.
Защото изходната рана на човека е тук на врата му, нали?
Отново, никога не бях виждал огнестрелна рана.
До този момент не бях стреляла по никого.
Знаеш ли, това е като наистина да се случи.
Сержант Деано му каза: "Ей, закърпи го!"
Трябваше да си медик.
И той каза: "Да вървим.
Все пак трябва да хванем другия.
Значи съм бил аз и после всички сме се прегрупирали.
Хендо, Дийно, Хинкс, аз и аз.
Тичаме, другия е изчезнал, човече.
По дяволите, налетял е на едно шибано село.
Беше лошо село, човече.
Беше много лошо село.
Искам да кажа, че си мислиш, защото си в Ирак,
това е враждебна зона на бойни операции.
Като денонощно навсякъде.
Някои шибани места са по-изтънчени от други.
и различни неща, които се случват.
Както хората те гледат в очите си,
като че ли ненавистта се носи.
от тялото на хората, души.
И ние видяхме много от това.
Снимки на Садам Хюсеин по стената на хората.
Това не е нещо, с което непременно сме се сблъскали.
в нашата област на действие.
Казах ти, че изтласкахме 30 минути от АО.
И помня, че прочиствах една къща,
Имаше една старица в инвалидна количка.
И когато се натъкнах на стаята, тя се взираше в мен.
Тя е в стола.
Не ми казва нищо, нищо няма да й кажа.
Почти като че ли е свикнала.
хора, които влизат в къщата й с оръжия.
и това е като да напъваш, нали?
Тя не е заплаха, продължавай да се напрягаш.
Започваме да ставаме като хиби-джийби.
Трябва да се махаме от тук.
Трябва да се махаме от тук, тук сме от доста време.
Тук сме от доста време, в лоша зона сме.
Въпрос на време е да ни ударят.
И започваме да се връщаме в колата.
И сте имали семейството на този човек?
който застрелях, плачеше.
Предполагам, че са били членове на семейството им.
И тогава си имал бащата,
което намерих за много странно.
Таткото идва при мен, а аз му стиснах ръката.
и таткото ми се ръкува.
Така че ако е имало голямо мероприятие, което е имало,
ще ни изпратя свещеникът.
в малките ни метафори.
В началото беше голям залив.
Тогава някак си намерихме шперплат и правихме кабини.
за двама души.
Но се учим на това, както се случва.
Голямата армия ще изпрати свещеник при нас.
и да поговорим за това, което се случва.
Разбира се, че няма да го направим открито.
Излей сърцето и душата си в този човек.
Ние дори не го познаваме и не се опитваме да изглеждаме слаби.
Така че по това време, нямам същия начин на мислене.
Защото трябва да разбереш, братко.
Слабостта ще те убие.
Трябва да си много корав.
Искам да кажа, че трябва да си убиец.
за да оцелее и да се адаптира в тази среда.
Можеш да си го получиш по всяко време.
Преди пет минути...
"Хъмвито, което карам, току-що беше блъснато от Самоделка."
Но другия отряд го е управлявал.
Доста страшно.
Джо, защо нямаш грес?
По лицето му, специалист?
Татко е луд.
Тук е редник Робъртс Цимбърман от Балад, Ирак.
Както можете да видите, времето навън е ужасно.
Шибани електрически кабели и трансформатори.
се развяват навсякъде.
Мамка му!
От шибания пясък ли е?
Вероятно е от пясъка.
Голямо парче метал.
О, човече, ето какво е това, парче шрапнел.
от бомбата, която избухна точно до колата ми днес.
- Бомба?
крайпътна бомба, за малко да ме взриви днес.
Виж, това е парче от метала.
Виж това малко парче.
Хубаво е, а?
Това е голямо парче метал.
Да.
12 май.
Е, как се чувстваш?
Какво ще кажеш да прелиташ над главата си?
Не, не мога да направя много по въпроса.
Убихме някого, това е, което има значение.
Да се надяваме, че е бил той.
Ако иска, наистина не знае.
Това е.
Шест в бурето.
За първи път се запознах с док Даклан в Хоенфелс.
Всъщност, преди него имахме медик.
който отказал да стреля с оръжието си.
на един от живия огън и на нашия сержант,
Сержант Гохлих го изрита.
"Махни се от тук, нямам нужда от теб.
Имам нужда от някой, който ще стреля с оръжието си.
И поиска смяна, която беше док Даклан, Едгар.
В крайна сметка отивах на PX при Хоенфелс.
и да купиш този голям нож "Рамбо".
И дойде с компас.
И бях толкова развълнуван, човече, вероятно като сделка.
Вероятно около 10 долара.
И толкова исках да я отворя.
че наистина си порязах ръката с този нож.
И ние бяхме в килиите.
Нали знаеш, малката казарма.
Отивам при медик, док.
Ще ми помогнеш ли?
И той започна да ме обвърже.
За първи път го виждам.
И той има такъв глас като високо глас.
и каза: "Бъди внимателен.
когато се бъзикаш с тези ножове.
И аз казах: " Знам, знам, знам."
И започна да ми клати ръката.
И дори тогава си спомням, че си мислех:
Този човек е толкова грижовен,
като че ли е толкова луд по работата си.
Качвайте се в хъмвито, започваме да изтласкваме предната врата на Фоб.
Специалист Малданадо, момчето ми от Пуерто Рико е там.
И той ни гледа, нали?
И го гледам, което беше странно.
защото цялото настроение беше мрачно.
Беше много странно през вратата.
Попринцип щеше да каже: "Какво става, шибаняци?"
Но беше като нищо.
Караме до мястото, където е началото.
край река Тигрис.
Точно преди да отидем в "Поу",
на една пътна улица има Ти-интерсекция.
А аз бях третата кола.
от четири коли в патрула.
И чуваме по радиото.
че последната кола се е счупила преди около миля.
Какво?
Затова лейтенантът от първата кола взел решението.
да изпратя колата си обратно и да се свържа с тях.
Така че ние сме като: "Всичко е наред."
Ще се върна и ще се свържа с другата кола.
Не съм се замислял.
дали ще останат на място или ще продължи мисията.
Искам да кажа, че си помислих, че просто ще си стоят на мястото.
докато се върнем и се свържем.
Това, което стана, беше, че патрулът продължи.
И док, Едгар Даклан беше като грухтене за нас.
Въпреки, че беше медик, медик,
за нас той беше грухтене, защото винаги е бил водач.
той винаги се втурваше към вратите,
Той винаги стреляше с нас.
Така че, докато сме там,
Аз съм с последната кола, която се счупи.
Чуваме.
Като най-шумящия ръмжене завинаги.
Никога преди не съм чувал нещо подобно.
Последвана от изстрели.
- Не ставайте, момчета.
Тази ракета го е следвала.
Отне ми половин секунда.
Да вървим, ще ги ударят.
Колелото ми се върти така:
Те продължиха напред, нали?
Те продължиха мисията, продължиха и ги удариха.
Ето, ето я и нея.
"Хъмви" е паркиран точно до IED.
Повърхнило е, което значи, че е било изравнено на повърхността.
и беше в могила от пръст.
Значи е имало само пръст, покриваща артилерийските куршуми.
И веднага щом Док дойде пред Хамъра.
бунтовниците са го видели, детонирал е Самоделката.
който духаше на Док от другата страна на пътя.
Така че убедих сержанта: "Да вървим!"
Затова скочихме в Хамъра.
Знам един път до мястото.
беше като Мръсен път.
Виждам Хамъра, който беше ранен и беше...
ще го направим като "т".
Изскачам и веднага след като изкоча,
Сержант Едгар дойде и каза: "Убиха Док."
"Какво искаш да кажеш с това, че са убили Док?"
И той каза: "Той е ето там, виж."
И като че ли го подминах и видях тяло на пътя.
и представата ми просто казва:
и целият ми свят потъна в мрак.
И както в онзи момент, невинността ми ме напусна.
Като смяна в моята, като моята невинност,
всичко, на което са ме учили,
че хубавите неща се случват на добрите хора.
На лоши хора се случват лоши неща, разбити.
По дяволите, разбито на място.
Отивам там и не знам защо.
Погледнах надолу, видях тяло и видях лицето му.
и по лицето му има капки кръв.
Но не прилича на Док, нали?
лицето му е цяло, лицето му не е ранено.
но не прилича на Док.
И тогава започнах да слизам долу, да сканирам тялото му.
И тогава стигам до левия му крак, пищяла му,
и шинната му кост е разкрита.
Така че той захапа като шрапнела.
Л-т Торес пое шрапнела на дъното на крака си.
Защото когато дойдох, лейтенант Торес седеше
на пътническата страна на Хамъра.
Да държиш крака си така, да ругаеш.
И дъното на ботуша му беше сдъвкано.
а крака му приличаше на говедо.
Тогава сте имали Ониал, който е бил артилеристът.
по времето на онзи Хамър.
Беше с лице към Самоделката.
Така че, когато Ied се взривеше,
в кевларата му е пръснал малко шрапнели.
Имахме старите кевлари, тези, които идваха долу.
не като новите.
И това му спаси живота.
Пробило е главата му.
И това го наранило, измъкнало го от боя.
И Хинкс обкръжаваше "Онеал".
И Хинкс е превързал лейтенант Торес.
което беше прецакано чувство.
Защото никога не сме били в най-смелите си мечти.
очаквайки, че нашият медик ще бъде убит.
И аз съм като, по дяволите.
Но тогава разбрах, хей,
Все още е необезпечен като сцената.
Все още трябва да придърглим охраната.
Като въстаниците, лошите.
може да е още в храстите.
"Ей, Ферел, какво става?"
има кола надолу по пътя."
Така че имаш трупа, имаш моя Хамър,
Този Хамър, който беше ранен, 113,
И сме в тази малка позиция.
Но е трудно, така че има трафик, който се опитва да дойде.
Иракски цивилни, опитващи се да дойдат от двете страни.
Така че започвам да стрелям в тази кола.
Сигурно е бил Опал, всички са карали Опал.
Колата се обърна и си тръгна.
Виждам бял камион да идва.
И аз правя същото, но цистерната идва.
И тогава стрелях пред улицата.
точно където е цистерната с моя М-16.
Пикапът все още идва.
Стрелям по двигателя.
И сега това е само 556, но искам да кажа,
Не знам какво друго да направя.
и шибаната цистерна все още идва.
Ще трябва да го убия.
Ще трябва да го убия, нали?
Защото по това време, те вече бяха започнали да кандидатстват.
Автомобилни бомби, ВБИЕДИ, МУЗЕРИ.
Виждам, че има шофьор, но няма пътник.
Целя се в прозореца, предното стъкло.
и направи няколко изстрела там.
и шибаната цистерна продължаваше да идва.
И ще трябва да го убия.
Ще трябва да го убия, нали?
И е едно от тези неща.
Не знам дали е лош човек.
Не знам дали е бомбардировач.
До тогава, той е по петите ни, нали?
Толкова много време, сякаш всичко се случва толкова бързо,
Виждам, че е стар човек.
Трябва да е бил на 80 или 90 години.
Сляп, глух, глупав.
Ще разбием прозореца и ще ги издърпваме.
ще ги изкормим малко.
Защото сме много разстроени и млади.
и нашият приятел току-що беше убит и ние го върнахме в цистерната.
и той се обърна и чух Хинкс да казва:
Ти ли го застреля?
И аз му казах: "Не!"
Той си отива, по дяволите.
И сега се появяват седмици.
Така че да вървим след телефона, нали?
Защото тогава щяха да имат два вида IED,
Командирът е детониран и детониран.
И така, заповед, те ще имат медна жица.
на два 155 артилерийски изстрела, или един или три,
колкото и да искаха, с взривоопасна шапка.
и след това го изковавали.
и щяха да са там и да ви гледат.
с деветволтови батерии.
Така че ние ще следваме. Ще видим и ще видим надолу.
Беше точно на ръба на Тигрите.
Този човек имаше чиста гледка.
до Хамъра надолу по канала.
За да използват различни следи, за да те ударят.
И когато дари, избяга в селото.
която ще пуснем по-късно.
Две 200-килограмови бомби на това село.
След като проследим телефона,
Този, който не можеше да се намери, метежникът, ние се връщаме.
И е време да заредим телата на медевацията, нали?
Казаха ми да изпуша една. Имах Ред Димка.
Отворих го и го хвърлих на улицата.
но не отиде там, където исках.
Отивам да го взема и си изгорих ръцете.
Не знаех, че ще гори толкова горещо.
Затова го изпуснах.
До тогава почти всички подкрепление.
Всички големи перуки, всички са от "ФоБ".
Не бяхме много далеч от нашия фойерверк.
В интерес на истината, моите приятели от FOB
който чул експлозия, която била на 2 мили от тук.
или на три мили от тук, беше толкова шумно.
които са помислили, че идват на FOB.
Казвам ти, че IED беше просто странно, различно.
Аз съм в средата на това празно поле в шок.
Сержант Челито ме хвана и ме пришпори.
"Справяш се добре, Ферел.
Добре се справяте, коленичете.
По същото време медевацът кацаше.
Не знаех, че стоя права.
"Справяш се добре."
Не знам дали е забелязал, че съм в шок.
После ставаме.
И тогава започваме да товарим телата върху кофите на Стоукс.
и на хеликоптера.
И помня, че пилотът на хеликоптера ме гледаше.
и само аз, като го гледам, разбираш ли,
като да ти благодаря и да се погрижа за тях.
Но имахме един KIA, двама ранени по време на акция.
Да, те си тръгнаха и повече не се върнаха.
Смъртта на докторката удари взвода, човече.
Взводът е разбит заради това, което е бил, нали?
Не казвам, че е бил някой друг.
който нямаше да се справи със същите чувства.
но защото беше той, по дяволите, не струваше.
На всичкото отгоре,
Десети септември е рожденият ден на майка ми.
което го прави най-лошия ден в живота ми.
Защото трябваше да се върна и да се обадя на мама.
и й кажи Честит рожден ден.
и пази всички тези чувства вътре.
защото не исках да й разваля рождения ден.
Обикновено беше така, двама в кабина, тихи.
Знаеш ли, когато Док беше убит,
бях аз и най-добрия ми човек, който седеше отсреща.
Точно както сме сега.
Той плаче, аз плача.
И искаше да знае какво се е случило.
И му казах как точно се е случило.
И той каза: "Мамка му!"
Почти като лицеви изражения, които не могат да го скрият.
Това са моменти на тъжна, крайна скръб.
Отразявайки се, какво можехме да направим?
Защо да не ни убият?
Виновна е. Илюзии един за друг.
И тогава, знаеш ли какво?
Ще се видим пак.
Да се оглеждаме из стаята.
и като видях лицето на всички,
е като това малко хлапе, което се опитва да си държи устата,
Да, от плача.
Разплаках се, другите плачат.
Но като цяло, това е общоприето.
Първо, не искаме да покажем слабост.
Б, не можем да си позволим слабост.
В, трябва да продължим мисията.
Но както казах, тези погледи, нали?
Тези погледи на пълен ужас.
Объркване, вълнение, радост, нали?
Да взривя къща, да взривя кола.
и е като малко дете с фойерверки.
и малка кукла на ГИ Джо.
Бум, нали?
Това е като по време на тези погледи, които можеш да хванеш.
Все още сме деца.
но ще ти кажа какво, човече, 13 месеца от това.
18 месеца от това, 15 месеца от това, няколко разполагания,
Губиш невинността си, бързо!
Февруари 2005 г.
Подполковникът ни придърпа.
в самолетен хангар в Германия.
Той каза, тези три неща, да не пиеш и да караш.
Не бий жена си.
и ако чуеш силни звуци, можеш да потрепнеш.
Добър ден.
Върни се у дома, братко, в Сан Диего.
до Ел Сентро, до Броли.
Чувствам се като чужденец, човече.
Като шибан чужденец.
Родителите ми не разбраха какво се случва с мен.
Сестра ми не разбра през какво минах.
Приятелите ми разбраха, че ме няма.
и че пия най-много и правя най-много.
и да се държиш странно, диво и необикновено.
Но им хареса.
Бях живот на шибаното парти.
И ето къде е бил нож с две остриета.
Удари го.
Даклан, Даклан.
Помощ!
Какво?
Отдръпнете се!
Махни се!
Така че през април 2004 г. застрелях един, нали?
Пича изкървя, а ние избягахме на местопрестъплението.
Пича изкървяше, човече.
Изходната рана излизаше от врата му.
И докато тогава не умря и там...
Сержантът ми по-късно ми каза:
Да, този не е успял.
Това се случи през април.
Имам Р и Р, почивам в почивка през август.
Вече се борих с това в главата си.
Ще отида ли по дяволите?
Израснах с религиозен опит, католик.
Знам десетте заповеди.
Изненадах родителите си, когато се върнах през август.
за Р и Р и ме хвърлиха на партито в "Плащения блок".
с всички съседи.
Помня, че се напих и плачах.
и да кажа, че съм убиец, че съм убил някого.
По дяволите, човече.
Можеш да си представиш, че съседите ме гледат.
Беше през 2004 г.
Не съм го планирала.
Знаеш ли, след като алкохолът започна да тече,
Точно това излезе наяве.
и всичко винаги е било вътре в мен, нали?
В мислите ми, в стомаха и в сърцето ми.
Но когато пих, излезе нещо.
Много нездравословно, много грозно.
Аз се борих с това, борих се с това.
Мислех, помня, идея, действие, за дълго, дълго време, човече.
И това върви ръка за ръка с всяка друга травма.
които изживях по време на войната.
Моята война.
Вие сте луди.
Сега имаш нужда от твоя АК-47, човече.
През цялата 2005 г. определено бях пиян.
и по-голямата част от пъти под влияние
от контролирана субстанция.
Марихуани, кокаин, мет и тези три.
И да съм честен с теб, така изглежда.
Събуди се през нощта, започни да пиеш, става ли?
Започвайте да се заяждате с кокаин.
Това е думата, която исках да чуя.
Защото исках да стана.
Това не ме доведе там, където исках.
за да изпуша малко мет или да изсмърча малко мет.
и това ще ме накара да се замисля.
Така че ще се паникьосам малко.
и да изпуша малко трева, за да ме повалиш.
И тогава просто ще продължим с валяка от ада.
за цялата 2005 г.
10 септември, годишнината от убийството на моя приятел,
и все пак се появиха всички тези години.
и това е спусък за мен.
И трябваше да науча повече за спусъците.
Имах посттравматичен стрес.
Все още имам посттравматичен стрес.
но не знаех какво е това.
Мислех, че съм полудял, брато.
Ако ви кажа думата страх,
Хората знаят симптомите.
Нервност, учестено сърце, нервност.
Не само, че не знаех думата страх.
Не знаех симптомите.
Мислех, че съм полудял.
и удар едновременно.
Прибавяйки дрога и всичко останало.
Брато, можеш да си представяш.
И после, когато изживееш дълъг период от време,
от бой или сценарии за полет, мозъка ти ще се преобърне.
И това е нещо, което научих след факта, че
На терапия и лечение.
Така че изпращаме тези неврони и всичко останало.
и главата ти да си спомня за живота.
Проблемът е, че се караме с приятелката ти.
отивате направо в пълен бойен режим, нали?
Тя си мисли, че си насилник, по дяволите.
Точно така, вербално насилници, насилници и пияница.
Приличаш на лайнян задник.
така изглеждаш.
Но това, което наистина се случва, е да страдаш, нали?
Това изобщо не е извинение, нали?
Трябва да си отговорен.
Трябва да отговарям за моите действия.
Както и да е, това беше голяма бъркотия.
Бях крал на самосаботажа.
абсолютно краля на самосаботажа.
Бях манипулатор, нали?
И това идва с това да си алкохоличка.
Приликите на алкохолизма.
Знаех си, че нещо не е наред, не бях щастлива.
Не бях щастлива.
Чу хората да казват, гледат се в огледалото.
не харесват човека, когото виждат.
Е, бих се погледнал в огледалото.
Не мислех, че изглеждам зле.
Но не харесвах човека, който е вътре в мен.
И човекът в мен излезе, когато пих.
Но не беше предначертана.
Не се знае кое е научно
се случваше с мен или с това, което изживях.
ако има смисъл.
Като медицинска терминология.
умствена терминология, симптоми.
Приличаше ми, разбираш ли?
И помня, че казах на родителите ми веднъж:
"На вас ви изглежда ужасно.
Само си представи как изглежда вътре в мен.
Защото да, пич, мислите, Боже мой, братко.
И не съм се връщал към това.
Колко лошо беше в тези години.
Но беше лошо, човече.
През 2010 г. се удрях в дъното.
Имах годеник по едно време.
Натоварих цистерната си, разбих Тойота Тундра.
Купих тази Тойота Тундра през 2005 г. като подарък за себе си.
Да се върнеш от Ирак като трофея.
По дяволите, напълно.
Разстроих се, че не умрях при катастрофата.
Бях толкова лоша.
Баща ми каза: "Ще ти оставя шибания задник!"
във ВА в Ла Джола.
Няма да ни се обаждате повече.
Няма да говориш повече с нас, ти не си мой син.
Ти си им проблем, вече не си наш проблем.
Благодаря на Бога, че не ме остави и си тръгна.
Той чакаше точно там.
когато се записах в спешно отделение на ВА.
Казах му: "Имам нужда от помощ!"
Имаше една жена, която работеше зад тезгяха.
В спешното.
Казах, че имам нужда от помощ.
Тя: "Какво има?"
Казах: "Не знам.
Всеки път, когато пия, се случва нещо лошо.
"Какво искаш да кажеш?"
"Не знам, имам тези мисли, но не мога."
Тя каза: "Добре, седнете." Тя беше много хубава.
Ще те обработим през стаята.
И тогава започна пътешествието ми през 2010 г.
на болнична клиника.
Започна с пътуване до Психиатрията.
на юг в Ла Джола.
Подмамиха ме да се кача горе.
Казаха, че ще получа помощ.
Горе нямаше помощ, братко.
Беше заключено Психиатрична клиника.
Отидох на първата ми среща на Анонимните алкохолици.
който се пропуква от тогава.
а аз бях 13 години трезвен.
Значи така е изглеждало, човече.
Ставаше по-лошо, преди да се оправи.
Смъртта им е като махмурлия над мен.
Като черен облак от ада, човече.
И виних за всичкото си пиене, употреба на наркотици,
и всичко това, човече.
И в крайна сметка отказах да приема смъртта им.
Това е крайната линия.
Бях в болницата, както казах,
Всички тези лекарства са от болницата.
И докторката каза: "Трябва да приемеш смъртта на Док."
"Да, но това няма да се случи."
Не ми пука какво казваш.
Никога няма да приема смъртта на Док.
Той каза: "Хектор, приемай нещо!"
това не значи, че си съгласен с това.
Това означава, че ще приемеш, че се е случило.
И аз казах, че лампата изгасна.
И точно това го направи за мен.
Това беше повратен момент.
Да приема, че след като можех да приема смъртта му,
Имам чувството, че един милион фунта се вдигнаха от мен.
Нали? Това не го пазех.
И да, по-добре повярвайте, че не съм съгласен с това.
но сега мога да приема, че се е случило.
Убиха ги, правейки това, което им харесва.
И знам, че им хареса, защото ние...
нали знаеш, рамо до рамо, сритване на врати заедно,
смея се, шегувам се, ям, пуша.
Това е нещо повече от загуба на приятел.
Това е нещо повече от загуба на брат.
Това, което е, е, че светът има стойност.
важен актив, взет от тях.
Всички вървяха по пътя си.
Моят приятел Маес в крайна сметка отива в НТК.
Форт Ирвин в Калифорния.
Мнозинството от момчетата остана вътре.
Те са спрели.
Измъкнах се.
Имам тригодишен договор.
Влязох и се измъкнах, нали?
Беше перфектно нещо.
Влак, за 13 месеца.
И тогава се прибрах у дома от Ирак.
Това е проблем.
И са спрели да ги губя.
и се върна в Багдад 18 месеца.
Така че не само съм си у дома,
Все още губя братята си в чужбина.
Така че, като че ли съм си у дома и ми се обаждат.
Чу ли за това и какво?
Чу ли за Алън?
"Не, не ми казвай."
Да, беше убит.
Беше с десетата планина.
Защото в крайна сметка той запя с десетата планина.
Този, който ме удари силно, беше сержант Лея, Хектор Лея.
Наричаше го Биг Хектор, наричаше ме Малкият Хектор.
Снайперист го застреля в главата на улица "Хайфа".
Това излезе по новините.
Цялата сцена излезе по новините.
Това е някой, който ми беше ментор.
един от моите лидери в моя взвод.
който ме взе под крилото си, когато дойдох в Германия.
Така че ме боли, брато.
Много боли и всичко това се случва.
Някои от приятелите ми продължиха войната и починаха.
Кинг се върна във Филаделфия.
Той се самоуби преди няколко години.
веднага след деня на мемориала или точно преди деня на мемориала.
Скоро ме поканиха да говоря в гимназията.
Гимназия "Броули Юниън" за Деня наВетераните.
Един от приятелите ми от моя град.
той се присъедини към армейската пехотна армия.
Отишъл е в Ирак, в Афганистан.
Сега е учителка.
Каза ми, че аз ще говоря като гост.
и че ще има.
и други ветерани, които идват.
Отивам там и веднага щом видя приятеля ми Джей, нали?
Джей има сестра на моята възраст.
и това е малък град, за да се познаваме всички.
И двамата се върнахме през 2005 г.
Бил е морски пехотинец, бил е във Фалуджа.
Бях в армията, бях в Балад.
И двамата се върнахме в този град.
И двамата страдахме.
и боли по същия начин.
И си спомняме, че го помня на дъното.
и съм сигурна, че ме помни до смърт.
И когато го видях преди две седмици,
"По дяволите, Джей, какво става?"
Това е като...
И казах: "Успяхме, братко.
Пет или шест от тях в крайна сметка се преместиха
във Феникс, Аризона.
Имам ежегодни пътуване до Аризона.
В района на Феникс.
където ще го накълцаме като братя.
и да си спомняме.
Взех дъщеря си, дъщеря ми беше на 4 или 5.
Затова я запознах с:
Това са вуйчо ти, нали?
Така че растем.
Един от братята ми, Хинкс,
Току-що дойде в Сан Диего и доведе дъщеря си.
Дъщеря му е на същата възраст като моята.
И бяхме толкова щастливи.
Все едно могат да свирят.
И после говориш за времето, когато бяхме млади.
И двамата си мислихме едно и също.
Виж ни, по дяволите.
Виж през какво минахме заедно, млади.
Виж сега, ние сме възрастни мъже, баща,
и да видим дъщерите си заедно.
Не можеш да сложиш цена на това.
Знаеш ли, това е необяснимо.
Балад, Ирак, където току-що намерихме Самоделка.
Импровизирани взривни устройства преди контролно-пропускателен пункт 10.
Ние сме тук с Джаред Хинкс, вземете го.
Точно така, Ферел, тук в Балад, Ирак.
по маршрута на Линда, където две Хаджис,
Извинете, туземецо.
Иракски членове. - Иракчани,
дойде до предната врата, докато си тръгвахме.
и ни казаха, че знаят къде е бомба.
Сержант Колман е човекът, който е,
Каза, че не му пукало, искал да продължи мисията.
Но като хора, които сме, нека бъдем герои.
Да ги хванем.
И така, ето ни сега.
Чакането е неописуемо.
Обикновено от 4 до 8 часа чакаме ООД.
Те трябва да правят някои неща, за да се приготвят.
да взривят крайпътните бомби.
С шанс за засада.
Да ставаме от леглото, да изключваме плейстейшъна.
Да се къпят, да им вържат тениските обувки.
с най-любимото си бельо.
и след това идва да взриви бомбата с робот.
Издръжлива работа.
Ако погледнете в дясно,
има коли, които отклоняваме от пътя.
по каналния път.
Каналът е този път.
Ако беше по моя начин, щях да изпратя тези коли.
право към бомбата и ще я взривя сам.
Имате добра хигиенизация и грижи за иракски деца.
Те не са мръсни, прашни или смърдящи каквото и да е.
Това е хубав дом, който искате да видите.
най-вероятно ще видите в Бевърли Хилс, Калифорния.
Виждаш ли, че има димна следа.
Имат пилета и кравите.
Тичат из всекидневната си.
Горещи огън в двора.
Веднъж видях едно хлапе да сере на пода в всекидневната.
Вижте сержант Акоста, как прави своята магия.
Направи го отново, сержант Агоста, за камерата.
Виж оръжието му по-различно от нашето.
Защото това лошо момче ще избълва 30 изстрела за една секунда.
Искаш ли да видиш хилядия ярд?
Хайде, хайде, почти дойдох, хайде.
Не ме карайте да губя това чувство.
42, 43, още едно, още едно.
46, 47, 48, 49, 50!
Това там беше едно копеле-маймуна.
Слушай, днес се събрахме тук.
за нашия малък Ричард Фреди Хил.
който вече не е малък.
Днес е 23-ят му рожден ден.
30ти юни 2004 г.
Еха.
- Хайде, нарежи го.
Ричард Хил, дай чест, юнако.
Големи ядки.
Чакай, чакай, още не.
Сержант Стюард.
Добре дошли на 23-ия рожден ден на Ричард Хил.
където реже динята.
- Нарежи тази кучка.
Отрежи го, юнако.
Отрежи го.
Не, не се дръж така, човече.
Нямаш ли торта за рожден ден?
Ще пиеш ли диня за рождения ден?
Днес е рождения ден.
Дал е всички торта на Хаджи.
Стига, Ричи, все едно си мъж.
Да, като че ли започваш от гърдите му.
- Да.
Да, юнако!
23-годишен, най-големия луд във взвода.
Яд ме е.
Че е ял сополите от мъртъв човек.
и ме помоли за няколко секунди.
Да, ето.
Това е новата ни стая, Съквартирантките ми Weeks.
Да, това е приятелят, за когото ти говорех.
От този вид изстрел тук.
Какво ще кажете за този инцидент, Weeks?
Чакай малко.
За онзи ден.
- Малко възстановка.
От къде взе това фенерче?
Да не си го поръчал офлайн, защото това е много бързо?
как си закачен за всичко.
Нали?
По дяволите, трябва да си сложиш предпазителя.