Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Бях в авиационна фотография, преди всичко.
защото семейството ми имаше военно минало,
винаги около авиацията.
Дядо ми винаги ме изкарваше навън.
до военновъздушната база "Бергстром",
и гледахме как F-4 излиза от базата.
Да си поговорим за чудесно време като дете.
Запознайте ме със самолетите, това беше баща ми.
Един от първите ми спомени.
самолетът е много малко дете.
и го сложиха на мястото на F-4.
И помня, че се оглеждах наоколо, видях куп уреди.
илюминатори и парапети.
И тогава бях закачен!
Веднага щом разбрах за самолетите.
и знаех какво е камера, исках да я видя.
за да прави снимки на самолет.
Така че е било цял живот. Мания, наистина.
Отивам в Ю Ти Арлингтън, в този район.
Арлингтън, Тексас и аз се отегчихме един ден.
Отидох във флотата на Далас.
Отидох там само за да гледам самолети.
както много хора го правят и се запознах с една група.
от хора, които са наистина яки.
Тези, които висяха там, изглеждаха, че знаят какво правят.
Нямаше камера, нямаше нищо, но видях, че са го направили.
и наблюдаваха какво правят.
и каза, че това ще е забавно.
По-добре, отколкото само да гледам самолетите.
може би прави снимки.
Джордан Дътън: Израства заради хобито си.
Това ме накара да се замисля, че съм бил край авиацията много,
и когато бях във втори курс,
Може би когато бяхме в гимназията, ходихме на летище ДФВ.
и ми даде да използвам камерата му.
И от този ден се пристрастих.
Защото видях баща ми да го прави.
и това е нещо, което исках да направя.
Беше нещо, което сега, аз...
и го правят заедно от 10 години.
И това бяха някои от най-щастливите времена.
и да го споделите с него.
и да се забавлявам толкова много, аз просто...
И от тогава е чудесно.
Баща ми ме заведе на първото ми дилижанса.
Мисля, че беше през 1989 г. във военновъздушната база "Волкел".
И това беше десетата год.
от F-16 в нидерландските военновъздушни сили.
И така, беше голямо, нали се сещате, беше толкова опаковано.
с хора, момчета и момичета,
и бях много очарована от това.
Аз съм аерокосмичен инженер, така че ми харесва фонът.
зад авиацията, зад самолетите,
Технологията, която отива в авиацията.
Така че, за да може да се документира това,
На снимка ми харесва.
Ерик Кокелберг: Бях в авиацията, както когато бях малък.
Мисля, че бях на седем или осем, доколкото си спомням.
Когато видях Звездоносците,
легендарните самолети, F-104 прелитат над къщата ми.
И откакто хванах този образ, знаех,
Обичам самолети.
И най-доброто, което можеш да направиш.
докато фотографът в авиацията се качва в небето,
и хващаме самолети във въздуха.
Но това беше много, много трудно.
Да имаш възможност да го направиш.
И когато бях малко по-голяма, се опитах.
за да създадете тези шансове сам.
И да, стана стъпка по стъпка.
Първият ми полет беше през 1987 г.
когато можех да летя с Алпи Ийгълс.
Това е италиански екип, управляващ четири Маркетита.
И така ме отведоха на полет по време на самото обучение.
Никога не съм чувал за G-силия, не знаех какво е "издънка",
но когато погледнах, видях кравите.
там на полето.
Знаех си, че е яко!
И направих някои доста добри снимки.
И от 1987 го правя.
Кийт Снайдър: Баща ми беше летец в военновъздушните сили.
и имаше камера по това време.
И така, винаги съм бил около самолети.
Развих желание да видя самолет.
и после имаме буболечка от камерата.
и в този момент хвана заразата.
В гимназията се занимавах с фотография.
Обичам да правя снимки.
е направил много военни неща, чрез приятел.
който беше в Националната гвардия навъздушните сили.
И се представи доста рано за една.
на топ фотографите на ВВС по това време.
Казваше се Майкъл Джеймс Хагърти.
И беше фотограф на "Еърман сп.
и стана мой ментор много бързо.
И той ми показа какво правят професионалистите.
и как са го направили, не само за да правят прекрасни снимки,
но и да го направим безопасно.
Той винаги подчертаваше безопасноста.
което се превърна в моята мантра, както и аз...
Наставлявам хората.
През 1996 г. се присъединих към военновъздушните сили.
Влязох в Вербувача.
и каза, че искам да бъда фотограф от военновъздушните сили.
И вербовчика ми се изсмя,
И той каза: "Изгонихме хората."
Всъщност имах портфейла си в цистерната си.
Отидох до цистерната и се върнах.
и казах, че не разбираш.
Искам да съм фотограф от военновъздушните сили.
И имах около 10 снимки, които бяха монтирани.
И те бяха доста вълнуващи, динамични неща.
Затръшнах ги на масата отпред.
от него наперен, наперен.
22-годишен или каквото е там.
Казах, че това ми е работата.
Първото беше два F 15 да се качат.
Вербувача погледна моето портфолио и ме погледна.
и каза, нека се обадя тук-там.
И той го направи.
И имах гаранция в договора, когато се записах.
че ако се справя с основното обучение,
и "Ако" съм преминала техническото училище,
че мога да бъда фотограф от военновъздушните сили.
Значи е било лудо пътуване.
Взех една камера и я опитах.
Без официално обучение.
Започнах с програмни камери "Кенън АЕ-1".
което беше доста прилично оборудване в началото на 80-те и 90-те години на миналия век.
И беше добра платформа, с която да се учиш.
Те бяха пътни камери. Ръчно фокусиране.
И тогава влезе в дигиталния свят за 2012 г.
когато купих първия си Canon 7D.
И в момента използвам 7D-та и Canon стъкла.
Всичко, което съм направил, е било самоук.
чрез процес и грешка, доста.
грешка, когато започваш работа.
с различни филми.
Слайд-филмът ми беше малко на път да се науча.
Започнал да стреля по отпечатъци и след това се спуснал.
Всичко беше малко по-различно.
заради... знаеш...
И всичко останало.
Но ставах все по-добър и по-добър.
И разбира се, когато дигиталната ера удари,
което променя всичко, що се отнася до способността.
за още много снимки.
и да намериш двойка, която да е хубава.
С пързалката не можеш да си го позволиш.
В началото, едно време, всички стреляха със слайд.
Някои ще донесат 20 рула с 36 контакта с Кодахром.
Искам пет рула.
Защото бях проблемен студент.
Така че, когато стрелях, обикновено беше статично.
И слънцето трябва да е било много добро.
Обикновено рано сутринта, такива неща на рампата.
Не е хванала много, освен да е хванала нещо друго.
Може би приземяване.
Така че с напредването на нещата. Дигиталното е в действие.
Тогава трябва да съм повече креативен фотограф в това отношение.
защото мога да се справя с
Нали знаеш, продукти за производство.
Така че отне много повече шансове, имаше по-добри стъкла.
за да мога да стрелям по още от самолета, естетиката.
на самолета, осветлението, такива неща.
Така че много от курсовете, които съм взел по отношение на фотографията,
са били в тази линия с Фотошоп,
такива неща, за да можем да направим този разлика.
Така че, използвахме заден план.
метнете го в кофите за боклук.
Не, ще взема нещо с това, ще направя нещо хубаво от това.
хубава и естетична.
Това е разликата между тогава и сега.
Ерик Кокелберг: Старият стил на работа беше много забавен.
но всичко беше наръчно.
Хубавото е, че се учиш да правиш снимки много добре!
И имате най-много 36 експозиции.
Така че, когато все още използвах тази камера, за всеки 36 обложки,
Имах поне 25 наистина добри снимки!
И доста странно, дори и днес, с режим на оръжие,
Все още го правя, целя се, все още го правя.
Докато другите правят 50 снимки,
Ще взема пет или шест!
Преместване от филм или слайдове в цифров.
Забелязах, че стрелям много повече!
Така че, когато снимах филм, разбира се, беше скъпа.
особено за 14 или 15 години, нали?
Така че беше много по-лесно да го направим.
да застреляте всичко, което видите.
И после, когато се върнеш у дома.
и не ти хареса нещо, знаеш ли?
Просто го триеш и продължаваш.
Не, няма нищо лошо, няма фаул.
За мен това е забавната част от снимането с авиацията.
особено от страна на армията.
е, като лова.
Когато седнете на трибуната,
не знаеш какво ще видиш.
Може да е нищо, за всичко, което лети през деня.
Знаеш ли, гледам, понякога само гледам.
за нещо, само за да видим F-16, F-35, особено наоколо,
за да има нещо във въздуха.
Знаеш ли, очевидно от фотографската страна,
Наистина бих изглеждала, знаеш ли, знаеш ли,
за тези банкови снимки, тези хубави неща.
Не се приближавайте, такива неща.
Но наистина не ходя на лов за нещо специално.
Освен ако не знам, че нещо се случва, което е много рядко.
Много е рядкост да знаем какво се случва.
Но за мен това е част от забавното.
е, че не знаеш какво ще получиш, когато отидеш там.
Затова го правим всички, нали?
Това е причината да отидем там, защото не знаеш.
това, което ще видиш в онзи ден.
И предполагам, че най-добрият отговор е:
Не търся нищо.
но нали знаеш, очевидно.
както всеки фотограф би искал да гледа
за тези красиви, хубави изстрела.
и хубави банкови куршуми, горе.
И да, просто се забавляваш от този край.
Авиациите не винаги идват при теб, като фотографи.
особено в днешно време, трябва да излезете и да търсите
специалното самолетче, което търсиш.
Когато започнах, определено бях "регистър на самолет".
Ако имаш думата, знаеш ли,
че някакъв самолет е бил на посещение някъде, тогава,
Знаеш ли, скочи в колата.
Знаеш ли,започнах млада, така че за мен бяха велосипеди, влакове и автобуси.
Опитай се да стигнеш до военновъздушна база.
Опитай се да хванеш това, което идва.
Е, поне една хубава история за мен, която аз наистина...
Знаеш ли, сърцето ми ще излезе с приятели след около 1990 г.
И ние преследвахме USS John F. Kennedy.
Беше в южна Англия, в Южния Хамптън.
И така, карахме през нощта, за да прекосим канала.
от Холандия.
И така, дълъг път след училище.
И така се озовахме в Южния Хамптън.
И щяхме да лагеруваме в пустошта, за да спестяваме един-два долара.
Така че намерихме това място, което си помислихме,
беше парк.
където можем да разпънем палатка.
Знаеш ли, паркирах колата.
В крайна сметка се оказа, че е голф игрище.
И когато се събудихме, гледахме извън палатката.
и ето ги всички тези хора.
които вече играеха своята игра, знаеш ли,
Чудих се какво става с палатката.
на голф игрището.
И има много от тези истории, през които минаваш.
Бих казал, че правя това хоби.
Да излизам с приятели и да се забавлявам.
Искам да кажа, това е за мен, нали знаеш, за какво е наистина,
Знаеш ли, просто се забавлявам.
И разбира се, че ще получиш.
да гледат как тези момчета си вършат работата във военновъздушната авиация.
и се възхищават на това, което правят за нас!
Ще правя снимки на самолет.
Мисля, че е много катахартично, без стрес.
Нямам очаквания, когато излизам от къщата,
Освен ако не отида на мероприятие като военно шоу,
Уговорено посещение.
И тогава, знаеш, очакването е...
Надявам се да видите нещо такова.
Хвани си окото.
Ако това е просто един ден, в който има ден със самолети,
Нямам очаквания.
Както се казва, всеки ден, когато стреляте по самолети, всеки ден на работа.
Много от любимите ми снимки не са непременно от поданици, които са
Това е интересно.
Някои от снимките са на интересен въпрос.
които не са много добри.
Но всеки си има история, която върви с него.
Има хубава история, добър опит зад снимката.
където е взет, обстоятелствата.
идва част от начина, по който гледам любимите си снимки.
Една от любимите ми снимки е на...
Египтянин МИГ- 21, поех земята в Египет, в египетска военновъздушна база.
И това беше най-близкото, което съм отивала в затвора.
за това, че си направил снимка.
Египетските военновъздушни сили бяха много категорични, че няма да има камери.
И филмът ми свърши.
Бях в последната си игра на Кодахром от 36 години.
и този MIG-21 дойде и...
И знаех, че имам още два изстрела на камерата.
Египтянската сигурност вървяла нагоре надолу.
И потайно направих няколко снимки.
Един от египетската охрана ме видя.
И много внимателно натиснах бутона за превъртане.
с палеца и ръцете ми бяха достатъчно големи.
че наистина мога да върна филма обратно в кутията.
докато се опитваше да говори с мен.
И не гледа какво прави ръката ми.
И в края, той каза: "Отвори камерата!"
И бях повече от щастлива да я отворя.
защото вътре имаше кинокабина.
които вече са се върнали в слота си.
Това беше много запомняща се снимка.
Това не е фантастична снимка, интересен въпрос.
но историята зад това е,
за мен е по-запомнено.
Целите на възможност.
Първо и първо, всеки самолет.
които не виждаме обикновено в тази област,
И това е "Късмет", дали ще го видиш в дадения ден или не.
С нашата местна база тук,
Fort Worth там е очакването.
за получаване на местни F-16s
и F-35 от Локхийд Мартин.
Това е смесен сак, нали се надяваш на нови неща?
но очакваш да получиш малко.
на местните неща по едно и също време.
Значи планираш и двете.
Всъщност имаме пример за перфектен,
или близо до съвършения ден на снимката за нашите цели, който се случват тук, от време на време:
Евакуации от урагани.
където ураган ще заплашва югоизточната част на САЩ
и по-голямата част от тях ще евакуират самолета си, отколкото да рискуват.
Повредени са.
Fort Worth е първо място за някои
на този самолет, за да се "издъни".
Имали сме случаи, когато ще отидем там.
и ще хвана над сто самолета.
които не са във военноморската база, елате след ден.
от много, много типове от няколко места.
Това е забавно, а ти го знаеш много добре.
и много различни неща.
Така че, това е богата цел на възможности за нашето хоби.
Има толкова много и много различни видове.
но мисля, че любимите ми са тези на братовчед ми.
Бях в полет.
с Летателен музей "Лоун Стар" от Галвестън.
По това време е бил генерален пилот.
И се качих в техния Б-25.
и окачената врата отстрани.
и го снимаха, докато летяше с В-17, във строя с нас.
И мисля, че това са някои от тях.
от най-задоволителните снимки, които съм правил.
защото беше невероятен самолет.
и някой, който беше близо до мен.
Кой го управляваше по това време, това беше забавно!
И все още гледам назад към тези снимки.
с много любов.
За фотографа няма нищо по-добро от "излитане"
в Нелис, по време на червения флаг.
или дори във военновъздушната база Нелис като цяло.
Ако имате късмет да снимате там.
Обикновено по време на "Ред Флагс" отлитат на север.
и в зависимост от мисията, която тези момчета летят,
Или отиват на север и...
и ще следвам пътя към пустинята,
Или ще отпътуват, което е стръмен завой в лявата част.
над пътната линия, който се намира на север от военновъздушната база.
Моят опит с "флексно отпътуване"
и да разбереш, че ще получиш възможност да...
Веднага щом се качат колелата,
паратурата ще излезе.
и в повечето случаи отивате във военно-операционната си зона.
бързо!
Често това е възможност да се включиш, да изтласкаш много "Г"-та.
за да излезете веднага и ще видите изпарения от бакшишите на крилете.
и обикновено е доста вълнуващо време и за двамата.
Обитател на самолета, както и хора,
който може да я снима там долу.
Джордан Дътън: Миналата година ходихме в Ред Флаг.
Имахме пилот от F-35, който, не знам,
дори не е имал, може би хиляда,
2 000 метра над земята.
Държа го много ниско за нас.
Искам да кажа, че той обърна пръчката.
Той дойде точно над колата, разтърси земята.
Разтърси колите и всичко останало.
и това те поохладява по гръбнака.
когато те придърпаше.
И това е рядкост, сигурна съм, че знаете.
Това не се случва през цялото време.
Но ако в този ден един пилот е любезен, той ще те благослови.
с едно наистина добро "флексно отпътуване!"
Кийт Снайдър: Имам самолет, който изстрелва
и след това се целиш право в теб.
на пълна надморска височина.
И поне местните пилоти, които са там,
които знаят, че фотографите са долу.
от пътя, който ги чака, правят шоу.
И ако светлината е правилна...
и имате подходящия вид самолет.
Невероятни снимки могат да се правят там.
И само тръпката.
да имаш F-35 над главата си на 200 метра в пълен афтърбройер.
е просто страхотно!
Имам късмет, че жена ми,
не само, че ми дава да се отдавам на самолети,
Насърчава го, защото знае, че това ме кара да се чувствам така.
и ще се присъедини към мен, особено с чужбина.
Тя ще дойде с мен на всички въздушни шоута.
и тя се интересува от шума.
а аз съм всичко за самолетите и фотографията.
Но е там заради шума.
Така че тя обича бързите струи.
и разбира се, тя дойде в Гърция с мен заради Панкон.
Разбира се, че е там заради шума на Фантомите.
И да си го кажем направо, кой не е?
Тя го харесва толкова, колкото и аз.
Имам 100% подкрепа.
на почти всичко, което правя, що се отнася до самолета.
Жена ми обича да лети, така че самата тя долита в Грийн Флаг.
Значи, тя е сензорен оператор на Гражданскивъздушен патрул.
Жена ми говори по същия начин.
Така го правеше майка ми.
Така че всеки път се вълнувам.
когато имах филм, развит и...
И снимки отпечатани.
и отиваш при родителите си.
и ще отидеш като, о, мамо, виж това, знаеш ли,
и тя е като, да, но...
същото като това.
Не, но ескадрата е на опашката.
е по-различно от това.
Не го виждам.
Така че да, жена ми е почти същата.
Така че, да, те не виждат разликите, нали знаеш,
Така е.
И те не се вълнуват, когато чуем нещо по радиото.
Готови са.
Адреналинът ми затихва!
Семейството се справя.
Дъщеря ми не се интересува от това.
Тя знае, че го правя и няма проблем.
Жена ми се справя.
Това хоби почти ми струва брака през 80-те.
Толкова много се гмурна в това.
че в крайна сметка отнемаш твърде много време, преследвайки хобито.
и няма достатъчно време за семейството ти.
Познавам много фотографи.
в пети клас, които вече не саженени.
и точно заради това.
Това е хоби, което отнема време.
Има стотици и стотици часове.
отново и отново.
Опитвам се да хвана това, което търсиш.
И е много лесно да се забъркваш в това.
и семейството ти страда.
Разбрах, че в началото на 90-те има балансиращо действие.
И спасих брака си, но беше близо.
Много хора не са го спасили.
И мисля, че това е целта.
където някои хора стават твърде сериозни.
Ако си готов да изоставиш семейството си, в общи линии, в ред.
да излезе и да направи снимка на самолет.
Мисля, че това е твърде сериозно.
Имаше перфектно извинение.
след 11-ти септември да кажа:
сигурността изисква да не ви пускаме на летището или на някой друг.
Версус, сега е момента да разберем, от който имаме нужда.
да разказваме повече нашата история.
Трябва да има местни медии.
Трябва да имаме хора, които да разберат какво се случва.
които могат да разкажат нашата история.
Много служители на реда почти са смятали хората за проблемни.
Всички искат да имат голяма тв канализация.
Обадиха се от Ню Йорк и...
и да направи положителен доклад за това, което им е звеното,
но те пренебрегват и почти отлъчват местната си база.
които са подкрепители на снимките във вестника.
които говорят с пилоти, които почти са наети.
Има хора, които правят това, които имат любов.
за фотография и авиация, които правят прекрасни снимки.
които помагат на хората, цивилните, да разберат какво се случва.
Има няколко човека, които познавам лично.
и това го виждам в полицията.
които правят наистина страхотна работа, като се има предвид, че
ентусиаст, хоби, хора, които са там, за да могат да работят.
се взират в струи, но правят и прекрасни снимки.
Един от тях е цивилен офицер по държавните въпроси.
за флота, той е домакин на авиационен ден.
Добре подредена е.
Това кара хората да знаят, че я харесват.
Те могат да виждат всякакви яки неща.
Те правят прекрасни снимки, ускоряват мисията.
в местната общност и в цялата страна.
И всички печелим.
защото също така пита дали ще получиш добри снимки.
Ще ни ги дадеш ли?
Получава снимки от някои от най-добрите фотографи.
които да може да вложи в официалните си продукти.
и им покажи неговата заповед.
и да покажем на флота в положителна светлина,
Нищо не му е струвало!
Трябва да се върнем на въпроса.
където хората могат да познаят тези възможности.
както и да ги използваме в държавната работа.
защото няма достатъчно хора, които отиват в авиацията.
Няма достатъчно пилоти, няма достатъчно механици.
няма достатъчно хора, които да заредят самолет или хеликоптери.
Няма достатъчно хора, които да искат да се запознаят с аеродинамика.
Състезаваме се срещу всичко под слънцето.
за вниманието на хората, особено в тези
Гимназиални години и първи курс.
Така че, ако нямаме нещо, което е хванало окото
Това е интересно, страхотна история.
Това улавя вниманието на хората и тогава ще загубим.
И това ме тревожи.
защото това е любов за мен.
както фотографията, така и авиацията.
Но като се има предвид голямата картина на националната отбрана,
и като цяло ни трябват още пилоти.
да летят хора из страната, за да правят бизнес.
което се случва в САЩ.
Трябва да сме мобилни, трябва да имаме хора.
които знаят какво правят, полетят страхотно.
закарай пътниците им там навреме.
Доставете оръжие, ако е военно, и така нататък.
И трябва да се върнем на това.
Всички обичат да се снимат.
И когато бях фотограф на военновъздушните сили, го разпознах.
Много бързо, че всички пилоти имат его.
искат да имат хубава снимка.
Но трябва да бъдеш внимателен и трябва...
като фотограф, разбери, че понякога атрактивните
за нечие его е негатива.
И мисля, че видяхме това в "Каниона на Междузвездни войни"
в Калифорния, където имаше фотографи.
който е намерил чудесно място, където да отиде и да снима
и започнаха да правят филми.
на пилотите, които летят на ниско ниво.
И тогава мълвата бързо излезе наяве.
и много фотографи се появиха.
И също така са започнали да координират зад кулисите.
с пилотите.
И отиде толкова далеч, за да координира.
с авансове.
Така че, те са имали хора, които са минавали през...
ниското ниво на маршрута, който не би полетял.
по този нискоскоростен път:
По-едър самолет, вражески самолет.
самолет, който носи яки схеми за боя.
И стана опасно, много бързо.
защото имахте тези пилоти, които координираха и...
и като знаем, че на билото има 50 фотографи,
Ще получат добри снимки, ако го направя.
които отминават с главата надолу, срещу полетяха с него, притискаха ги надолу.
и продължава вътре.
И преди няколко години загубихме F-18E.
Където пилотът беше много агресивен.
и се оказа, че се удря в земята и...
Смъртта на пилота беше пагубна.
но това е и национален актив за самолет от F-18.
Това е, нали знаеш, сега ръмжене.
метъл в средата на пустинята.
И дори казах на фотографите, казах, че сте го направили.
да сме много внимателни с това.
защото ще намериш някой, който ще си помисли, че
Преминахме през там по-бързо от публикуваната скорост.
Направи по-добра снимка, когато вероятно ще е по-бавна.
ще е по-добре за снимки и за безопасност.
Имам познат в местна пощенска служба.
че знам от няколко години,
той работеше зад гишето.
И разбрах, че е бил във флота.
и беше бомбардировач в нашественик А6.
Той знаеше, че съм снимал самолет и му беше много приятно.
и нямаше снимки.
на всеки самолет, с който е долетял.
Затова го попитах, получих му дневника и се върнах.
Проучих и видях как се опитва да намери съвпадение.
за да видя дали съм снимал някакъв самолет.
който имаше в дневника си.
И намерих запис: "Март 1986 г."
където имаше VA-75 A-6,
който се приземи във флотата и го хванах.
Това беше единствената ВА-75 А-6, която видях.
И се оказа, че това е бил той в онзи самолет.
и беше следобед.
Затова застрелях дясната страна на самолета.
И така, той беше отстрани с лице към мен и аз се върнах.
и намерих слайд и му дадох отпечатъци.
Този самолет от 30 години преди това.
И това ме изплаши!
Съвпадението тогава ме изплаши.
Но беше забавно.
И това онагледява защо го правя.
е просто да документира тези самолети и е късмет.
или каквото и да се е случило.
Беше доста забавно.
да го видиш как гледа себе си на тази снимка.
Виж ми фланелката.
Това е единственият самолет, който ме вдъхнови, когато бях дете.
Звездоносецът F-104.
В днешно време само малко от тях летят в Европа.
за един много кратък момент,
Имаше един полет, една група в Норвегия.
които са реставрирали две места до полетно състояние през 2018 г.,
след 10 години реставрация,
най-накрая го накараха да полетя.
Звездоносецът е полетяща ракета.
Екип Aviation PhotoCrew управлява "Скайван".
кутия за обувки с най-много 160 възела.
Това нещо лети най-малко повече от това!
Това беше първото предизвикателство.
Но най-голямото предизвикателство е да се свържем с тях.
и да се споразумеят, че са готови.
за да ни направи няколко прелитания.
Да, интересуваха се от всичко.
и човекът, който контролираше проекта, беше бивш пилот от F-104.
и каза:
Добре, ще видим.
ще ви прегазим, момчета, а ние ще направим прелитания с 230 възела.
в централната линия.
Добре, да тръгваме! Това е всичко, което исках да знам!
Щом започнем да летим с другите момчета,
имахме късмет с времето.
Беше синя стомана, чудесна, лятна вечер.
И мисля, че в някакъв момент вие очаквате
Звезден бойц прелита над брега на 10 000 метра.
и изведнъж можем да го проследим.
Нещо идваше много бързо на 300 метра над водата.
и тогава го чуваш по радиото.
Така че мога да ти гарантирам, когато видиш това в края.
и знаеш, че ще се случи.
и знаеш, че ще стане на "Скайван".
Това беше най-хубавият момент, който съм имал!
И тогава първият път вече беше вълшебно.
но втория път беше...
Точно в средата на 200 метра.
И най-магическото нещо, което се случи, когато се спусна под нас,
Ние чувахме знаменития вик на двигателя!
И всички в "Скайван" казаха:
Ще се справим!
Имаме късмет, че имаме още 7 пътя.
преди най-накрая да се приземи.
Това беше най-хубавият ни момент!
Още по-рано, когато правих снимки,
Имах възможност да отида в Барксдаил.
Това тук беше като начало.
хвана ТУ 142М мечки,
Когато влязоха.
Един джентълмен на име Робърт Хопкинс е писател.
Един ден ми се обади по телефона.
Тогава му се обадили от едно списание.
вестник "Военна авиация".
Той казва, че разбирам, че живеете в тази зона.
Ще слезеш ли долу?
и да направим няколко вътрешни или външни снимки на Мечките?
Казах, че ми е много приятно.
И трябва да отида долу и да го направя.
Интересното е, че тогава това беше издание на едно списание.
Не е дигитален, искаше да е в черно и бяло.
Така че трябваше да взема друга камера.
Защото исках няколко слайдчета, за да взема част от цвята.
Така че можах да взема някои външни цветове.
но не можах да го направя вътре.
само защото бях непохватен...
руските момчета ни объркаха.
и вътре, и вън, и други такива неща.
И така, те бяха публикувани в вестник "Военна авиация".
Това беше едно от коронясаните бижута на нещата, които трябваше да направя.
Може би най-доброто до този момент, бих казал.
Назначиха ме във военновъздушната база "Шоу" в 20-то.
по времето на 11-ти септември.
И бях там от доста време.
така че моите снимки да са били в медиите.
и през военновъздушните сили.
И помня, че когато " 11-ти септември" падна, командирът
от военно бойната щабквартирата отправи молба по име.
че иска да дойда от Шау, за да документирам
какво се случваше с общовъздушните патрули.
И така, бързо ме пратиха във Вашингтон.
и отлитах от Лангли за няколко дни.
Трябва да долитам с F 15 и F-16.
и документи за времето, когато
абсолютното полетно време беше затворено, с изключение на
борците, в които бях и цистерните ни подкрепиха.
И така, една от най-прочутите ми снимки, до ден-днешен,
който често се използва като...
когато говорим за операция "Нов орел"
два F-16 от Северна Дакота, прелитащи над Вашингтон, Вашингтон,
където можете да видите всички големи паметници
и правителствени сгради, включително Пентагонът,
точно между два самолета, където можете да видите
където е влязъл самолетът.
Благодаря ви лично и в професионален план.
Но сега имам деца, които са тийнейджъри.
Това е снимката на баща ми.
И това е, това е много яко!
Бих искал да снимам F-14 Tomcat.
само защото чувам толкова много истории от него,
от нашите приятели фотографи, колко забавно е един самолет
Това беше за снимка.
особено във военноморската военновъздушна гара "Далас Дни"
и Дните на Карсуел, само загадката на този самолет.
Очевидно "Топ Гън" направи този самолет много известен.
Това е толкова яка камера и самолет за работа.
Мисля, че любимата ми тема беше една.
които така и не можах да снимам.
Баща ми долетя с "Ф-101 в Англия" три години.
И това беше такъв впечетлен самолет.
и нямам активна памет, защото бях толкова млада.
Винаги съм пропускал да не съм имал възможност.
за активна снимка на този самолет.
Няма ги, преди да се превърна в хоби.
Но малкото вуду.
които са още на място, яки са.
Харесва ми да ги гледам и да ги снимам, въпреки че...
Те просто си стоят там на пръчка.
Наистина ми се ще да имах възможност.
да видим тези, които са в услуга.
Защото е неуловим.
и се завръща.
Винаги съм се интересувал от "Черния свят".
Харесва ми всеки самолет, който има там.
Стършели, стършели, орли.
Но нещо с F-117 има тази загадка.
Четене на историята, знаене на неща по нея,
Винаги съм бил фен на това.
Никога не съм виждал "Блекбърд" да лети.
Бях над това, когато бях по-млад.
Виждал съм F-117 да лети няколко пъти.
Улавяйте статично, всички тези добри неща.
Да се надяваме, че в близко бъдеще ще видим как един от тях лети.
Това би било наистина добър край.
до F-17.
Мат Елис: СР-71 винаги ще бъде единственият самолет,
от които никога няма да се наситя.
Виждал съм го да лети веднъж в месеца, без значение колко пъти съм го виждал.
муха SR-71.
това беше най-вълнуващото нещо, което съм виждал.
Това беше гледка.
Изглежда, че прави хиляди мили в час, без да мърда.
Това е любимият ми самолет!
Себастиан Доу: Хората могат да спорят, че това е...
не е непременно истински самолет.
но бих казал, че изстрелването на космическата совалка.
Толкова пъти се опитах.
И всеки път, когато отивах, го отлагаха.
Така че, това е, това е много гадно.
но ми се искаше да можех да видя...
като изстрелване наКосмическа совалка.
Това щеше да е страхотно!
Самолета, с който най-много бих искал да долетя.
който така и не получих, щеше да е RF-4 фантом.
Всъщност прелитах с модел F-4 фантом Е.
и това беше много вълнуващо!
Беше сбъдната мечта.
Защото както ви казах, израснах в едно.
от най-голямата база на военновъздушните сили
които са имали F-4 фантоми като дете.
Така че те прелитаха над къщата ми.
Знаех всичко за тях, като ги видях да изстрелват!
Но така и не мога да летя с RF-4.
която беше разузнавателна версия.
Това привлече вниманието ми.
Лудата е, че ще изстрелват на юг.
и завийте на запад, където живеех аз, в Остин.
Биха се изкачили до западен Тексас.
и ще направим нискоскоростни писти.
Имах приятел, баща му беше навигатор в RF-4s.
Така че той ме научи какво ще правят и какво ще правят.
това беше най-яката мисия.
Така че RF-4 Fantom е пропуснатата възможност.
но долетях с F-4.
и това беше доста невероятно.
защото е звяр на самолет!
Трябва да правя аеробатика, трябва да вървя.
Трябва да правя всякакви яки неща.
че повечето хора никога няма да го направят, а аз бях голям късметлия.
защото това всъщност беше...
QF-4, когато ги използваха като дрони.
Така че, нещо като край на опашката за...
Войските на САЩ използват F-4s.
Но беше страхотно!
Все още съм зависим и предполагам, че ще се пристрастя към това.
докато не мога да го направя.
Харесва ми да излизам и да гледам самолетите.
и се втурна да види самолет,
в "Последно горене" на главата ми и да го снимам.
Все още бързам да видя някой да отговаря.
на снимка, която качих, която направих преди 40 години.
и кажи: "Помня този самолет!"
публикувах снимка във фейсбук.
от Fort Worth.
И седеше на "последния шанс"
Изчаквахме да тръгнем и се оказа, че един човек му отговаря:
Кой го е управлявал по това време?
и нямаше никакви снимки на себе си на този самолет.
И ето ме тук, 30 - 35 години по-късно.
И мога да му дам тази снимка.
и това ме пристрасти.
И да можеш да помогнеш за историята на авиацията.
Снимките, които правим днес, са утрешна история.
Хората в армията, с много малко изключение,
много рядко се използва камера.
Много рядко правят снимки на самолета.
или коли, или каквото и да е, те правят...
защото това им е ден за ден.
Не е голяма работа, така че идват хора, опитващи се.
да документираме историята на авиацията надолу по пътя.
Разчитат в голяма степен на това, което правим сега.
Може да изглежда, че се опитвам да бъда себе си.
малко себеотношено, тук или каквото и да е.
но когато някой дойде да търси снимки,
на Томкет, който отлетя от флота на Далас в началото на 90-те години на миналия век,
Няма да го намерят във флота.
Няма да го намерят в официалните записи.
Ще го намерят в моите книги.
И възможността да продължим историята е много забавно.
и това е причина да я търсим.
Не знам още колко години ми остават в това.
но докато мога да го правя,
Ще продължавам да излизам.
Най-вече снимам военни самолети.
се опитва на различни места в района.
на летището, за да ви даде различен ъгъл.
Това го прави интересно.
Имате ли достатъчно снимки на F-16?
Не знам, за мен всичко е да се мотам наоколо.
с приятелите ти и да говориш за различни неща.
които са имали в хобито си срещу теб,
На различни места, които са пътували...
В сравнение с това къде беше.
И особено, когато говориш за...
Момчета, които правят същото хоби като вас.
които наистина са били в услуга.
и дори понякога в бойна зона.
и да мога да правя снимки, нали знаеш, от...
за какво тренират тези момчета, ден след ден.
и занеси това у дома, за да мога да го гледам.
Винаги ми е приятно.
Казах ти, че като малък излизах с дядо си.
до военновъздушната база "Бергстром".
и гледахме самолетите от края на площадката.
където можем да отидем, по това време,
и можеш да гледаш таксито на F-4 надолу по дълъг път.
да правят чекове в края на пътя, преди да отплуват.
Като дете махах, махах и махах на тези пилоти.
но пилотът обикновено вземаше самолета,
взирайки се в нещата му.
И на задната седалка винаги имаше чек-списъци.
Запомних това и сега напълно разбирам, че съм го направил.
силата на това, което се изисква.
Имаше един път, когато махах и махах
И един на задната седалка погледна нагоре.
и ми помаха за малко.
Искам да кажа, че беше на 15 метра от тук.
и той взе тази част от секундата.
Мисля, че този момент, навреме, всъщност каза:
"Искам да съм този човек!"
Изложих позиция в кариерата си.
като фотограф на въздуха, летейки на задната седалка на струи.
Имаше моменти, когато знаех, че има фотографи.
Знаех си, че има деца, особено деца.
Къде бих завел този момент?
и помахай на децата, признай ги.
помахайте на фотографите.
Мисля, че част от това, което ме накара, е да знам, че...
през всичките тези години имах такова влияние върху хората.
Имам деца, които идват при мен.
и кажи: "Видях снимката ти в "Еърман"!
Беше много яко и сега искам да съм пилот, или...
Искам да се присъединя към военновъздушните сили и да бъда парарескуменец.
Защото видях снимката ти на момчета от ХХ-60Г в Кувейт.
И това беше просто страхотно! Това е доста вдъхновяващо!
Да правиш каквото и да е със семейството си, винаги е страхотно!
Да можеш да споделяш някакъв опит.
и извън това, което правиш като семейство.
Не мислех, че ще имам приятел, с когото да мога да го направя.
Имам приятели в авиацията, които очевидно ще го направим.
Аз го запознах и той трябва да им е приятел.
А също и вратовръзки, които аз, което е още по-яко от това!
Много от хората, които познавам и познавам, сега го познавам.
Ще го приемем и като партньор.
Винаги е забавно да имаш някой, с когото да говориш.
или да споделя опита с него.
И така, мисля, че това е най-хубавата част, нали знаеш,
Ако отлита В-1, няма проблем да се стреля.
но е още по-добре синът ти да е с теб.
на която му харесва повече от теб.
Бяхме в Пастир.
за "Еър шоу" преди няколко години.
И видях един джентълмен в стол.
а синът му се возеше наоколо, за да види пътя.
Казах: "Ами Джордан, ти си...
някой ден ще трябва да ми го причиниш.
Той каза: "По всяко време, татко!"
Така че винаги е добре да знам, че може да съм вътре.
Тази инвалидна количка с камерата ми.
но някой ще ме притисне.
Това го знам, много е яко.
Джордан Дътън, когато можеш да бъдеш с баща си.
и да прави нещо, което обича,
но и нещо, което ти също обичаш.
Това е наистина специален момент.
За мен е просто...
Времето, което имам да прекарам с него.
Защото очевидно сега, нали знаеш, с мен...
Да имаш работа на пълен ден е трудно да имаш
Време е да се приберем у дома.
И така, това е нещо, което аз и той...
и двамата можаха да го направят заедно.
и нещо, което ще получим.
да изживеем всичко заедно!
Искам да кажа, че няма друг, когото да имам.
извън матросите, за които говори.
Казах на приятелите си като хоби.
Аз съм авиационен фотограф.
Знаеш ли, какво е това?
не е кой знае какво за тях или за тях.
те наистина не го разбирам и го разбирам.
и това ми е голямо хоби.
и той е единственият, който наистина разбира.
Искам да кажа, кой по-добре просто...
да имаш този опит повече от баща си.
Има снимка, която имам.
който е на бюрото ми на работа.
Това е снимка, която аз и той направихме.
Ако някога отидеш във военновъздушната база Нелис на входа,
на практика има една голяма статуя.
на четвъртия "Тъндърбърд".
И това беше в първия ни Ред Флаг заедно.
И това е нещо, което обичам.
че съм много близо до себе си.
Защото това беше времето, когато и двамата бяхме ходили на едно място.
и правихме нещо, на което и двамата се радвахме и обичахме да бъдем.
И да имаш тези спомени е нещо, което не можеш...
тези пари или нищо не може да ги смени.