Свалих го от YTS.MX.
Ето какво ще ви кажа за дамските вечери.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Те никога не са имали за цел дамите в началото.
И все пак, ето ни тук, участвайки в един от нацията ни.
Най-дългосрочващите маркетингови номера, които са в общи линии
Тъжният Батман изисква от момчетата да преследват жени.
който не би им дал времето на деня.
ако не беше Безкраен потомък от красиви коктейли,
Напълнен с мръсна водка, предназначена да направи г-н Юк.
Прилича на г-н Юм по-бързо.
И това е знакът ми да се обадя на Юбер.
- О, това е очарователно.
Мамка му.
Обзалагам се, че е така.
Ало?
Боже мой!
Какво правиш в къщата ми?
Обичам работата си.
Ти...
Тази вечер няма да плачеш, чуваш ли ме?
Без сълзи.
Ще бъдеш силен.
Ще се забавляваш и ще бъдеш щастлива.
Щастливият малък помощник на дядо Коледа.
Щастливи, щастливи, щастливи.
Щастливи.
Пак ли плачеш?
- Не, не.
Добре съм.
- В селото на дядо Коледа няма плачат.
Не, това са щастливи сълзи.
- Така ли?
Щастливите ти сълзи са като на някой друг.
прегазили са твоя домашен любимец от деца.
Съжалявам, но винаги по това време на годината...
- Напомня ти на майка ти.
Всички знаем, Долорос от Толедо знае.
Боже, съжалявам.
Но не мисля, че ще се получи.
- Не, защо?
- Защото емо-елф не е на работа.
- Да, емо, не.
- Не, не, мога да бъда весел.
Моля те, нека ти покажа колко се забавлявам.
Мога...
Мисля, че трябва веднага да се прибера у дома.
Не мисля, че ще е много добре.
Добре е за здравето ми.
Мислиш, че не е добре за здравето ти?
Защото в момента живея в колата си.
защото апартаментът ми е дезинфекциран.
Нямаш ли приятели, при които да останеш?
Всички са се прибрали за празниците.
Защо не отидеш да го направиш?
Да се поразходим по носталгията.
Звучи хубаво, нали?
- Честно казано, по-добре да ме захвърлят в буре с акули.
с кофа с приятели.
Наистина ли?
Сигурно се шегуваш.
Знам, знам, ще ти го дам веднага.
Имам нужда от още две седмици и...
Не, не, не, не, моля ви, не затваряйте, моля ви.
И на теб.
И ето ни тук.
Добре.
Добре, добре, ще се справиш.
Справедливост за Бриана!
Боже, горкото момиче.
- Свобода за Бриана!
Справедливост за Бриана!
Справедливост за Бриана.
- Имам чувството, че е лоша идея.
Татко?
Ало?
Моля?
- О, да.
Здравей!
- Здравей.
- Ти си тук, от плът и кръв!
Мисля, че трябва да те прегърна.
Ще го направя, става ли?
Съжалявам.
Извинете, кой сте вие?
Аз съм Дарси.
Дарси Макдоналд.
Аз съм приятел на баща ти.
- Вила?
Боже мой, какво правиш?
Сгодени ли сте?
Щях да ти кажа после.
След като продаде къщата?
- След празниците.
Нали не мислиш, че е нещо?
Може да искам да съм част от него?
- Много мило.
Но не беше нищо, а нещо.
Беше вълшебно и специално, но...
Мисля, че говори за къщата, скъпа.
Откога е на пазара?
- Само няколко седмици.
Вижте, обещавам, че имах всяко намерение.
да те помоля да се върнеш да помогнеш.
Знам как се чувстваш, когато си тук.
по време на празниците.
Мисля, че е най-добре да го направя след новата година.
- Е, сега съм тук.
- Напротив.
И точно на време за почивката.
- Наистина е красив.
- Благодаря.
Извинете.
Някой да помогне!
Някой да ми помогне!
Някой да се обади на полицията!
Махайте се от къщата ми!
Имам нужда от някой!
Някой да ме чува да крещя?
Махай се!
Моля ви!
Махай се от къщата ми!
Ало?
- Помощ! - Всичко наред ли е?
Помощ!
Някой да ми помогне!
Обади се на полицията!
- Махай се от къщата ми!
Някой да ми помогне!
Уила?
- 911, какъв е вашият спешен случай?
- Вила, Боже мой!
Какъв е вашия спешен случай?
Съжалявам.
Знаеш ли, следващия път, когато се явяваш за филм на ужасите,
може би ще трябва да предупредиш съседите.
- Свикнали са с виковете.
- Ха-ха.
Червеното добре ли е?
- Да, да, да.
Колко време си в града този път?
- До след Коледа.
И така, да живееш в града е най-великият?
- Постоянното разсейване е хубаво.
Да, обяснява защо не си бил у дома от години.
- Да, или се обади.
Съжалявам.
- Не, не се извинявай, че те убих.
Радваме се, че сте тук.
- Аз също.
- За старите приятели.
- Дин!
Не знаех, че още се държиш така.
- Да, от време на време.
Ще изпратя запис тук и там.
ако ми доскучае достатъчно.
- Отегчава се много.
- Кучка.
- И така, какво ново?
- Да, не сте в нито едно от социалните.
Работен живот, секс живот?
- По-скоро няма живот.
Това обяснява тена.
Тиа!
Приятелките трябва да са честни една с друга.
- Не й обръщайте внимание.
Тя започна бутик преди няколко месеца.
И от тогава е нетърпима.
- Благодаря, много мило.
Да, ние сме само за електронната търговия в момента.
и планът е да се специализираме в различни лекарства,
като тен, коса, грим...
- Ето го и проблема.
- А аз току-що казах, че съм натурална.
разкошна линия миналия месец.
- И ето го.
- Еха.
Поздравления.
- Благодаря.
Беше като вихрушка, но беше наистина хубава.
Трябва да наминеш, докато си тук.
- Да, може би.
- Да, да.
Ще бъде като спа ден.
Освен, че този път няма да се вмъкнем в алкохол.
Като стана дума за алкохол, трябва да отидем довечера.
- Да.
- Да, съпругът ми си отива до утре.
Тук можем да се предопределим.
Знаеш ли, всъщност си мислех да се помотая малко.
Да не съм казал, че присъствието е по избор?
- Не мисля така.
- Не, и аз не мисля така.
- Добре, добре, Боже мой.
- Еха!
- Но аз не нося токчета.
- Не мога да го направя.
- Това е лудост, правиш го през цялото време.
- Казах ти, че трябваше да тръгнем преди час.
Стига си циврил.
Боже, не си чувствам пръстите.
- Ще се вкочанят, не се притеснявай.
Освен това не е истинска момичешка вечер навън.
Освен ако някой от нас не се сгромоляса у дома.
- Най-накрая.
Хайде.
- Нов план.
Какво ще кажеш да се поразходим по помнята?
- На пътя за кондоми в "Храна на Рътърс"?
Кой те нарани?
Хайде.
- Хайде, да се махаме.
- А, ето, ето.
- Моят генерален план!
Гимназия Еджуотър.
Това място ме тревожи моментално.
- Защото още си трезвен.
Хайде!
Чакай, ще се преструваме, че знакът го няма?
Откога следваш правилата?
- Тъй като съм на път да бъда наше поколение.
следващото страхотно момиче, шефе.
Не можем да ни арестуват!
- Харесва ми заблуждението ти към живота ми.
- Не.
- Хайде!
Направи го!
Никога няма да го пуснеш, нали?
- Не, просто казвам, че винаги е била там.
Вечерта на премиерата, първи ред.
Аз бях.
- Добре, докато не падна от лицето на земята.
- Хей, не те виня.
Всеки, който прави това място на заден план
мисля, че заслужава овации.
- Не, не, не, повярвай ми.
В живота ми няма абсолютно нищо.
Това са овации.
Знаеш ли, че изхарчих последното десетилетие
от работа на работа, точно както се надяваме.
че ще намеря нещо, което наистина ми харесва да правя?
Защото в статиите пише, че го правиш!
Ти, ти, продължавай да търсиш нещо, което обичаш да правиш.
и ако го направиш, няма да работиш и ден в живота си.
Но те пропускат тази част.
където трупате голяма част от дълга.
и никаква здравна осигуровка по пътя.
Но предполагам, че само една безработна 30-годишна.
но няма същата жалба.
- Хей, хей, хей, виж ме.
- Виждам теб.
Да, виждам те.
Знаеш ли какво има безкрайните възможности?
- Напълно бели мъже.
- Почти.
Празна страница.
- Еха.
- Давай, давай, давай.
Боже мой!
- Гореща учителка.
- Не, виж!
Това е Мило Даниелс.
- Махай се!
Радвам се, че не съм единственият, който гори в полунощ.
- Едно време беше зубър.
Не беше ли обсебен от теб?
- Не беше обсебен от мен.
- Моля ви, не може да си държи езика зад зъбите.
в устата си, когато беше около теб.
- Мислех, че вече управлява Силициевата Долина.
Ало?
Боже мой!
- Ще се справим.
- Хей.
Хей.
Хайде, да се махаме от тук.
- Да.
Съжалявам, съжалявам.
- Всичко е наред.
- Много ли?
- Не ги слушай.
Ти трябва да си тук, а ние не.
Благодаря ви много.
- Това е в дясно.
- Благодаря ви много.
Ти си най-любимият ми шофьор, когото съм имал.
- Хей, хей.
Ако се забавлявате без мен,
Обещавам ти, че ще разбера.
- Еха!
- Лека нощ!
- Реймънд, да вървим.
- Това е, отрязаха те.
Когато съпругът го няма, жена му ще играе!
И съпругът ми го няма много.
Никога не се жени за адвокат.
Чуваш ли ме?
Самотата се задушава.
- Това не ми харесва.
- Ела тук.
- Обичам те.
Благодаря ви, че дойдохте тази вечер.
- Благодаря, че ме насилихте.
- Изглеждаш толкова красива в пета.
- Чао, момиче.
Еха!
Добре съм, всичко е наред!
- Няма нужда да се тревожите.
- Държа те.
Чакай ме.
- Добре съм.
Хайде, бързо, преди да е дошла колата.
- Това е моята къща.
- Разбира се.
- У дома ли съм?
Това беше...
Хайде.
Боже мой, кой е оставил всички тези стълби там?
Не знам, какво ще правиш без мен?
за да ви помогне да се качите по несигурните стълби?
- Леглото ми!
Горе-долу.
Къде държиш аспирина си?
- Чекмедже.
Хубаво е.
Благодаря.
- Вода.
Второто чекмедже.
- Какво?
Шегуваш ли се?
- Но ожаднях.
- Глупости.
Какво ще стане, когато се събудиш жаден?
Какво беше това?
- Голяма къща, вдига много шум.
Ще останеш ли, докато заспя?
Само защото те харесвам.
- И аз те харесвам.
Обещай ми, че ще продължим да търсим.
- Какво да търсим?
- За нещото, което те прави изключително щастлива.
- Не съм сигурна, че съществува.
Ще го намериш.
- Какво стана?
- Това, което винаги се случва.
Трябва да ти кажа нещо.
- Боже.
Съжалявам, мисля, че е мое.
Трябва да го направя.
Много съжалявам, задръжте тази мисъл, веднага се връщам, става ли?
- Добре, определено мога да спя.
- Чувам ви.
Най-накрая.
Наоми?
А вие сте й баща, нали?
- Да.
Забелязахте ли нещо подозрително?
- Не.
- Нищо.
Нещо особено за нейното поведение тази вечер?
- Вила.
Вила.
Задната врата беше отворена.
- Какво?
- Когато влязах, задната врата беше отворена.
- Ще се погрижим.
Защо не се прибереш да поспиш малко?
Ще се свържем с вас, ако имаме още въпроси.
- Благодаря.
Да си вървим у дома.
И така, какво мислиш?
- Хей.
Как е тя?
- Не е мърдала от половин час.
Влезте.
- Дойдохме при вас с изключителност тази сутрин.
като новини се знае, че двегодишно момиче е било отвлечено.
от дома й в Кобра снощи.
Следователи казват, че младото момиче...
- Донесох ти от хубавите.
Не от тези, дето ти се разтриват носа.
Снощи направих тази грешка.
Говорил ли си с Трент?
- Самолетът му е кацнал тази сутрин.
От тогава е в полицията.
Това нормално ли е?
- Нищо в това не е наред.
Тялото на известната Ютюбьорка Бриана Диаз.
която е постигнала вирусен успех със своите видеа "Да се организира"
все още могат да бъдат намерени.
Властите молят за някой от общността.
с каквато и да е информация по случая, моля да излезете.
"КПИЛ Нюз".
Предполагам, че самоубийството не е толкова секси, колкото убийството.
"Върви си у дома за празниците!"
"Ще бъде забавно!"
- Точно както не се чувствам истински.
Че я няма.
- Ще стане.
- Вила.
Хей, Вила!
Не съм го направил.
- Хей.
Не го прави.
Какво ще кажеш да се махаме от тук?
и да отидем на кино?
Съжалявам, скъпа, добре ли си?
- Да, добре съм, просто...
В момента не съм в настроение за филми, ако нямаш нищо против.
- Има нов музей, който си помислих, че можем...
- Добре съм.
- По-късно днес има представление.
Добре.
Мога да го отменя.
- Къде се движиш?
Има апартамент на езерцето "Крейдъл".
Три спални.
Голяма е.
Хубаво е.
Тя е хубава.
Наистина мисля, че я харесваш.
Затова ли не я споменахте?
- Опитах.
Но ти почти не вдигна телефона ми през последните две години.
Ние пишем есемеси през цялото време, като...
Искам да кажа, тук-там.
- Не мисля, че е така.
на съобщение.
- Странно е да се скрие.
- Е, има снимки на всички ни в социалните мрежи.
Никой не се крие освен теб.
Ще съм долу, ако имате нужда от нещо.
Какво правиш, Трент Адлър?
Той не те видя.
Боже, няма как да си те видял.
Не исках да те изплашим.
Ти трябва да си Уила.
Аз съм Трент, съпругът на Наоми.
Ще ми се да се срещнем при други обстоятелства.
- Аз също.
Съжалявам, че трябваше да видиш всичко това.
Снимките от местопрестъплението са голяма роля.
да бъдеш адвокат,
но съм сигурна, че няма да можете да забравите за...
- Никога.
- Добре.
Каза ли нещо, преди да се случи?
- Не съвсем.
- Нищо за нея или...
- Или кой?
Или теб?
- Знаех си, че е нещастен.
Никога не си представяш човека, когото обичаш.
е способен на нещо такова.
- Ами ако не е?
- Какво не беше?
Способен.
Ами ако някой друг е бил в къщата с нас онази нощ?
- Някой друг, освен теб?
- Чух шум.
Какъв шум?
- На тавана, скърцайки.
Като подовете или нещо такова.
Отидохте ли в полицията?
- Още не, но задната врата беше отворена.
Когато влязох в къщата, някой можеше да влезе.
- Така е, вратата.
Понякога не е напълно затворен.
Въздушното налягане от предната врата
се случва да се отвори гърба.
- Добре, но това не обяснява скърцането.
- Сигурен съм, че е било само къщата.
Ами ако наистина не го е направила?
- Тогава нямаше да е мъртва.
- Не изглежда да е самоубийца.
Хората не винаги са такива, каквито изглеждат.
Добре, ще ти кажа, ако си спомня нещо друго.
Преди да си тръгнеш, не би могъл да знаеш.
Къде е телефона на Наоми?
- Няма го.
Няма да е за първи път.
Тя се побърка след една нощ на пиене.
Просто исках да попитам.
Трябва да вдигна.
Радвам се, че се запознахме.
Това обяснява всичко.
Никога няма да имаш деца.
Какъв съпруг се връща у дома?
след като жена му се самоубива.
и започна да гледа пощата?
- Такава, която не иска да се върне вътре.
Знаеш ли на кого ми напомня?
Като луд от някой от тези филми.
Студен, материализиращ, надут.
Тайно убива хора.
Сериозно?
- Какво?
Не ме разбирайте погрешно, понякога е груб.
И определено е загубил
Хайде.
- Хората не винаги са такива, каквито изглеждат.
Полицаите не казаха ли, че има желязно алиби?
- Да, но това не значи, че не е наел някой.
- Така е.
Питаха ли те дали си видял телефона й?
Да, така е.
- Не, мисля, че се опитва да разбере.
В какво място е била главата й.
- Да, може би.
Или има нещо уличаващо в това.
Да не се опитваш да направиш подкаст или нещо подобно?
- Трябва да помисля за тези неща!
Защото ако не мисля за тези неща,
после си мисля за нещата и всъщност...
в момента се опитва да избегне спиралките.
- Мисля, че това е задължение.
да се прибера за празниците, но...
Разсейването, приятелю, е ключът към щастието.
- Не съм напълно съгласен с това.
Мисля, че щастието е, когато се пуснеш.
на нещата, които те дърпат назад.
- Това не е ли същия магазин?
в който баща ти е имал този ресторант?
В същия магазин.
Предполагам, че не е било съвпадение.
Да, добре, когато банката иззе това място,
Някой ден знаех, че го искам.
Този път по-малко тайландско, но...
същото име на заема.
Трябва да е много горд.
Ще ти направя хубава чанта.
- Не, не, няма нужда.
Ще ми благодарят по-късно.
- Емет!
Уила?
Ало?
Hm.
- Ето го!
Как е баща ти?
Той и Наоми бяха близки.
- Така ли?
- Как така?
- Като че ли ходи там често.
когато Трент беше извън града.
Той помагаше на Наоми в домакинството.
Знаеш ли, тя винаги казваше, че баща ти...
за нея беше повече съпруг, отколкото Трент някога е бил,
и това ще подлуди Трент.
Никога ли не ти е споменал това?
- Боже!
Боже!
Изплашихте ме до смърт.
Какво правиш?
- Нищо, просто не знаех дали си вътре или...
Току-що приключих.
Точно на време.
- Какво?
- Направих резервация за вечеря у Хенри.
- Не си ли шикозна?
Аз съм шикозен тип.
- Да вървим.
Как мина денят ти?
- Беше зает...
- Благодаря.
- Вила?
Хей.
- Майло.
Боже мой!
Боже, отдавна не сме се виждали.
И не мога да повярвам, че казах "холи Моли".
- Без присъда, обещавам.
От колко време си в града?
- До след празниците.
- Това е страхотно.
Знаеш ли, направих някои неща за баща ти през лятото.
и каза, че започваш.
за да си получиш лиценза за недвижими имоти.
Обичам къщи, порно с недвижими имоти, да, моля.
Запишете ме за всички домове.
- Да, направих го.
но в последния момент промених решението си.
- О, да, това е страхотно.
Разбирам.
Един път стоях на опашката.
12 часа и половина, за да получи видео игра.
Разбрах, че не ми пука.
До момента, в който трябваше да го купя.
И си казах, това наистина ли си струва инфекцията на пикочния мехур?
И не беше.
Затова си тръгнах.
Да.
Но сега съм добре.
Мехурът ми е добре.
- Това е добре.
- Можеш ли да кажеш, че говоря само с децата?
Сега съм учителка, преподавам на децата.
Това имах предвид, когато казах...
Това беше много неудобно.
- Не, не, беше...
Болезнено?
- Малко.
Но и беше хубаво.
- Да, нали?
- Да, но трябва да вървя.
- Да, а...
Радвам се, че се видяхме.
Да си поговорим някой път.
Мога да ви дам моя...
И това следи.
Обещавам, че не съм девица.
- Боже!
Бих се хванала.
Прибрал се е.
Не ми пука какво мисли адвокатът му за мен.
Това не е състезание по известност.
Не, платиха ми за една работа и за най-добрите ми способности.
Това правя.
Да, да, да.
Да, знам, знам.
Разбираме ли се?
Добре.
Да, добре.
Добре.
Ще ти се обадя пак.
Какво е това?
Взехте ли и моя любим десерт?
- Знаеш, че го направих.
- Здравей.
Донесохме ви равиоли с месо.
Още ядеш месен сос, нали?
- Казах му, че първо ще му пиша, но не го направи.
- Имам го отстрани, за всеки случай.
Защо не ми каза, че си близък с Наоми?
- Не бих казал, че сме близо.
Тиа каза, че Наоми се шегувала.
че си като втори съпруг.
Втори съпруг?
Втори баща, може би, но съпруг?
Вършех работа из къщата.
когато Трент го нямаше.
Така започна всичко.
- Защо не каза нищо?
- Не мисля, че е от значение.
И ти ли си приятел с него?
- Почти не го познавам. - Тя говорила ли е за него?
- Чакай.
Какво става тук?
Не мисля, че Наоми се е самоубила.
- Какво?
Мисля, че някой е разбил къщата й.
и видях, че съм там и взех топката.
и го хвърлих в колата си, за да се включи алармата ми.
- Защо мислиш така?
Защото задният ми прозорец беше счупен.
И намерих топка на пода и е същата.
Точно такъв, който Трент има на тавана.
Някой е видял, че съм в къщата и има нужда от мен.
за да я убият.
Откъде знаеш какво има на тавана им?
- Какво значение има?
Нахлул си, нали?
- Не прави това за нещо, което не е, татко.
- Уила! - Крие нещо.
Знам.
- Вече не си дете.
Не може просто така да влизате в къщите на хората.
- Това не е като преди, татко!
Някой е убил приятеля ми и аз го знам!
- Вила, тя не беше щастлива.
- Да.
Кой е?
Сандвич с мъртви момичета.
И така, кого отбягваме днес, призрака на Коледното минало,
или "Духът на коледен подарък"?
- Не си истински.
- Да, без майтап.
Татко е луд.
- Ще го превъзмогне.
- Защо не ми каза, че си влизал в къщи?
Беше няколко пъти след смъртта на мама.
Изглежда, че бунтарския младеж не е моето настроение.
- Това и ангажиментът.
Не съм се самоубивал.
- Знам.
- Тогава какво чакате?
Изглежда се е качил горе.
- Прекосих улицата.
Знам, гледам как го правиш.
Припомни ми отново защо аз трябва да съм наблюдаващия?
- Трябва да защитим поколението си.
Следващият страхотен шеф, спомняш ли си?
- В спалнята си е.
- Добре.
Боже, добре.
Влизам.
- На добър път.
- Добре.
Какво точно се опитваш да намериш?
- Не знам.
Но ако Трент или този, който е убил Наоми е дошъл тук долу,
След като ченгетата са дошли, може би са забравили нещо?
- Само за да се разбере, че са били хванати.
от голямо семейство кафяви отшелници.
- Защо не видиш рутината "стабилен".
за това, че не се боря за паник атака?
Извинете, че се забавлявах.
Чакай, мисля, че намерих нещо.
- Какво?
Душички?
- Не, мек.
Мисля, че има нещо заровено тук.
- Не ви чух.
Мисля, че прекъсвате.
- Разделяш се, прекъсваш.
Тиа!
Чуваш ли ме?
Тиа, чуваш ли ме?
- Вила?
Какво ще кажеш сега?
- По дяволите.
Хайде.
Съжалявам!
Какво ти става?
- Исках да съм сигурна, че не си мъртъв.
Между другото, пак заповядай.
- Какво стана с наблюдаването?
- Ще си взема душ горе.
- Мисля, че има нещо отдолу.
- Така ли?
Какво е това?
Тихо!
- Добре е.
Не мисля, че ни е чул.
Горе е.
Всичко е наред.
Добре сме.
Това е обеца.
Значи мислиш, че е на Наоми?
Нещо ми казва, че не е изхарчила
Тук долу има много време.
- Да.
Ще излезе ли?
Добре, трябва да тръгваме.
- Какво?
Това е телефона на Наоми.
- Това няма смисъл.
- Мъртъв е.
- Ние също, ако не се махаме от тук.
- Добре, давай, давай.
Няма го.
- Няма го. - Не, ще се измъкна от тук.
Не, не, не, не, не.
Тиа!
- Не, Тиа!
Къде отиваш?
- Вила?
Вила, какво става?
Трент, мога да обясня.
- Да, сериозно, може.
Какво правиш под къщата ми?
Какво, ще ме застреляш ли?
Бягай!
- Не, хайде, спри!
Ръцете във въздуха!
- Има пистолет!
Кой има пистолет?
Аз съм този, който ти се обади.
Тези могат да разбият къщата ми.
и защитавах законната си собственост и живота си.
Питайте го какво е заровено под къщата му.
- Какво?
- Той е убил жена си и е скрил нещо.
Може би доказателства отдолу, иди да ги видиш.
- Нямам представа за какво говори, полицай.
Под него е заровена кутия.
- Вярно е, видяхме го.
Нещо против да видим?
- Не се тревожи, всичко ще е наред.
- Няма как да знаеш.
- Не ме помниш, нали?
Имате късмет.
Г-н Адлър се съгласи да не предяви обвинения.
- Ами кутията?
- Кучешки кости.
Вероятно от предишните собственици.
Предлагам ви двамата.
Остави полицейската работа на професионалистите.
- Тя не се е самоубила, знам.
- Стой си на пътя, Бек.
- Хей.
Хей.
Наистина ли ще оставиш едно старо съревнование
да ви спре да разрешите убийство?
За съревнование са нужни двама.
Предполагам, че всички тези сълзи, след като ти сритах задника.
Държавният шампионат е бил, защото си се радвал за мен?
Беше по-добър от мен.
Но виж се сега.
- Хей, хей, хей, хей.
- Има запис от наблюдение на хотел Трент Адлър.
Два щата далеч, 20 минути преди да умре.
Каквото и да е станало в къщата, не го е направил.
- Можеше да наеме някой.
- Това няма да се случи.
Ти си последният човек на света, който иска това.
да се превърне в разследване на убийство.
- И защо така?
Защото единственият друг човек в къщата...
в нощта, когато умря.
беше ти.
- Всичко е наред.
- Не мога.
- Да държим патрулка отвън за през нощта.
Увери се, че няма да опита нищо друго.
- Няма проблем.
Трябва да взема телефона.
- Има ли място за още един?
Помниш ли, когато идвахме тук?
и да гледаш за падащи звезди?
- Да.
- Липсваше ми.
Липсваше ми.
Предполагам, че издънката с елфите в ресторанта не се получи.
- Не, уволнена съм, защото плача много.
- Винаги се вълнуваш по това време на годината.
Беше й любимо.
За известно време.
Знам, че Трент не се държи така, както го мислиш.
Скръбта засяга хората по различен начин.
Избрах гнева на света.
При майка ти.
Обществото ни казва, че не трябва да страдаме.
Значи чувстваш, че не можеш да говориш за това.
Чустваш се сам.
Страх ме е.
Значи се оттегляш и издигаш стени?
и всеки ден тези стени стават малко по-високи.
Не си виновен, че направих избор.
Татко?
Ще продължавате ли да се катерите по тези стени?
- По-добре повярвай.
Ха!
Стреляща звезда.
- Ти си лъжец.
- Съжалявам, съжалявам.
Не исках да те плаша отново.
Какво правиш тук?
Може ли да вляза за малко?
Знаеш ли, сега наистина не е момента.
Съжалявам, че преувеличих онази вечер.
Разбирам, че не ме харесваш.
Свикнах с работата.
Хората виждат хубав костюм и хубава кола и си мислят...
Има ли нещо, от което имаш нужда?
- Не само вие имате проблеми.
да обградят главата си с всичко това.
Не те виня, че искаш случилото се да не е истина.
Де да беше.
Но точно сега трябва да вярвам.
Какво ми казват професионалистите:
или как, по дяволите, ще се лекувам?
- Прав си.
Съжалявам.
- Недей.
Както казах, разбрах.
Хубаво е да знам, че е имала толкова добри приятели.
По-добре да се връщам.
Звучи добре.
Ще се видим.
Ами...
- Да, да.
Да, аз просто...
Това са писма, току-що получих пощата, така че...
- Пазете се.
Хайде, хайде, хайде, хайде.
Паскода.
Очевидно.
Тиа, хайде, помисли си.
Вие сте почти сестри.
Не си ли спомняш паролите й?
Коя част от "Остави полицията да работи"
Не разбра ли?
С тази част, с която не съм се съгласил?
Ако някой разбере какво сме направили снощи,
Ще имам проблеми с клиенти.
Тиа.
Никой няма да разбере.
Няма как да говори!
Така ще изглежда виновен.
Вярвам, че вярваш в това.
и наистина искам да вярвам в това, в което вие вярвате.
както с всички влакнини в живота ми,
но трябва да се фокусирам върху тези заповеди.
Опитвам се да оплача най-добрия си приятел.
Това е всичко, което имам!
Това е всичко, което семейството ми има.
и трябва да се съсредоточиш върху мен.
Нека се съсредоточим, моля.
- Да, не.
Разбира се.
- Благодаря.
- Много ми харесва този нов коректор от "Монтаж Красавица".
Кожата ми е фантастична, аз съм голям фен.
- Не, пусни ме!
- Влезте!
- Мислех, че ще те намеря тук.
- Хей, Вила.
- Здравей.
Съжалявам, знам, че е много странно от моя страна.
- Няма нищо, обичам странни неща.
Знаеш ли, като добър, странен,
Не е като да живееш в сутерена на майка си.
Странно е.
Както и да е, какво казваше?
- Има ли начин да хакна телефона?
На кого е телефона?
- На Наоми Адлър.
Но мисля, че това е добра причина.
Надявам се.
Да, разбира се.
Наистина ли?
При едно условие.
Не мога да повярвам, че все още могат да сервират.
- Хайде, това е обред за минаване.
Директно запушени артерии и захарен диабет.
- Знаеш ли, преди обядвах тук.
винаги, когато музикалното киношестуваше.
Наблюдавай Наоми като шеф.
Чудесно е, че трябва да сте толкова близо.
след толкова години.
- Всъщност не го направихме.
Искам да кажа, че не заради липсата на опит от нейна страна,
но когато си тръгвах, не бях с огледало за обратно виждане.
Разбирам.
Когато отпътувах за Пало Алто,
Не можах да се сбогувам достатъчно бързо.
Може ли един личен въпрос?
Кутийки или слипове?
Кратки, с отпечатъци.
- Да.
- Здравей.
Всичко наред ли е?
Имате ли време да поговорим?
- Да, разбира се.
Какво има?
Все още не сме предали тази информация на хората.
но смъртта на Наоми вече не се смята за самоубийство.
Патоанатомът е намерил доказателства.
Уточнено е за убийство.
Боже мой!
Защо се върна?
Защо Еджуотър?
Защо тук?
- Имам чувството, че главата ти е заседнала.
на грешното място, в неподходящото време?
Без значение колко далеч ще избягаш,
или с колко нови хора се обграждаш,
все още живееш в сянката на миналото си.
- Да, мислех, че така работят мозъците.
- Мислех, че искам голям град и голям живот.
но се оказа, че всичко, което правя, е да търся.
точно обратно на това, което имах тук.
което се оказва, иронично, че е доста страхотно.
Всеки път, когато помогна на едно дете, се радва на такава радост.
Преодолете същите предизвикателства, пред които се изправях, когато бях на тяхната възраст.
Лечебно е.
Това ме прави по-силен.
- Е, определено си по-силен от мен.
- Добре.
Спечелихте щатския шампионат по таекуондо.
Три години поред за Еджуотър в гимназията.
Ти определено си по-силната в това...
Това, каквото и да е това.
Наздраве.
Все още нямаме заподозрени, но търсим.
Така че, ако се сетиш за нещо или за нещо,
дори да не изглежда важно,
Искам да ми се обадиш, става ли?
От опит знам, че винаги има някой, който знае.
повече, отколкото казват.
Вероятно ще съжалявам за това.
Не знам дали това е от значение.
Искам да ми ги изпратиш веднага.
Няма ли да й включиш телефона?
Дистанционното хакнаване е наистина и много страшно.
Просто трябва да знаеш какво правиш.
Ами...
Добре, ето.
Искаш ли да ти изпратя линка?
Ти си най-добрата.
Съжалявам.
- Добре е...
Страхотно.
- Хей, момчета!
Толкова се вълнувам да се запознаете с новата ми най-добра приятелка!
- Хей, момчета!
- Бриана Диаз!
Какво ще правиш днес за мен?
Днес ще организирам килерът на Наоми.
- Тя ще промени живота ми.
и е голяма работа.
Не знам дали знаеш много за нея.
но е известна.
- Хей.
Баща ти каза, че си бил голям атлет.
- Да.
Бях много неща.
- Племенникът ми ходи на Карате курс в гимназията.
и очевидно си търсят нов треньор,
Така че, ако го искаш, мога да ти кажа една добра дума.
- Не го правя.
Но благодаря.
- Трябва да ти липсва, нали?
- Майка ми ми липсва повече.
Съжалявам, аз...
- Сериозно, килерът ми...
Искам да стоя тук с часове и да го гледам.
Виж всичките ми животински крекери, моите закуски, моите макарони!
Трябва да има нещо.
- Бриана, поклони се.
Дами и господа, жената на деня.
Вечерята е готова, хлапе.
Идвам веднага.
Не знам къде са ключовете, скъпа.
- Ще си забравиш ръцете, ако не са вързани.
Приличам на тази бележка.
- Като стана дума за пропуснати неща, изчезналата Бриана Диаз.
Някой от вас познава ли я?
Но е много тъжно, още не са намерили тялото й.
Не, наистина е ужасно.
Ами ти?
Така ли?
- Познаваш ли я?
Изчезналото момиче?
Не.
- Нямам представа.
Не мога да си представя през какво минават родителите й.
- Да, знам само, че Наоми е обичала да организира работата си.
за нея, така че не бях сигурна, че вашите пътища са се пресекли.
- Не.
- Налучкваш по-добре от мен.
Нямам представа какво прави там.
Все още се опитвам да го разбера.
- Аз също.
Не знам дали баща ти ти е казал, но...
Бях женен преди, за не толкова страхотен човек.
Мислех, че е страхотен, но...
Майка ми каза, че не познавам добре хората.
Винаги виждаш това, което искаш да видиш.
Така каза.
Както и да е, отне ми много време.
да се научиш да се доверяваш отново, а са изминали две години.
и когато съм около него, все още имам пеперуди.
Баща ти не ми е бивш, съжалявам.
Това глупаво ли е?
- Не, каквото и да те прави щастлива.
Може да сме приятели.
Искам да кажа, че вероятно ще отнеме наистина много време.
но може би...
Може би някой ден.
- Да.
- Да, бих искал.
- Добре.
Добре.
Трябва да доям чиниите.
Върви да миеш чиниите, благодаря ти, че миеш чиниите.
- Спипах те!
Вила!
Какво става?
- Лъжеш, че я познаваш!
- Кой знае?
Видях ви на едно видео с нея и Наоми.
Виж, мога да обясня.
Ти ли ги уби?
- Какво?
За какво говориш?
Вила.
Отвори вратата, веднага!
Лъжеш!
Виж, аз съм ти баща и никога не бих те излъгал.
Уила, отвори вратата!
Вила!
Отвори вратата.
Вила!
Чуваш ли ме?
Правите голяма грешка!
Разбираш, че съм адвокат, нали?
Мислиш ли, че ще оставя нещата така?
Татко?
- Добър вечер, съжалявам за смущението.
Вила наоколо ли е?
Изглежда ти дължа извинение.
Не знам дали сте ги виждали.
Това са Трент и Бриана.
- Хванахме го.
Татко, толкова съжалявам.
Арестуването на заподозрения Трент Адлър.
Когото научихме по-рано днес, имаше любовна връзка
с изчезналите хора, Бриана Диаз.
Вярваме, че Адлър е убил Диаз по-късно.
на 2 декември и по-късно организирал самоубийството на жена си.
когато стана подозрителна.
Търсенето на останките на Диаз продължава.
но намерихме оръжието на убийството.
Скрил се е в тавана на заподозрения.
Наех Бриана да ми помогне да проектирам това.
преди да е изчезнала.
Дарси винаги е искала килер и...
Исках да го свърша преди Коледа.
Ако бях казал, че я познавам, Дарси щеше да ме попита как.
Щеше да провали изненадата и...
Ясно е, че не е готово, но мислиш ли, че ще й хареса?
Мисля, че ще й хареса, татко.
- Благодаря.
Обичам те.
Радвам се, че си у дома.
Мисля, че намериха оръжието на убийството.
- Ами...
Скрил е гърдите на полицията.
Скътани в тавана, имаше лешникотрошачка.
с ДНК-то на жертвата, но засега...
Няма ДНК от потенциални заподозрени.
Мисля, че си прав за тази луда работа.
- Беше засадено.
- Какво?
- Някой го е оставил там.
Претърсих цялата кутия ден след смъртта й.
Мисля, че щях да заряря с лешникотрошачката.
- Вероятно го е преместил милион пъти.
Представяш ли си колко параноичен трябва да е бил?
- Да.
Да, вероятно си прав.
- Винаги съм прав.
Тиа.
Какво е това?
Имам подарък за теб.
Пред теб е.
Не, не е мъртъв.
Все още.
Тиа, какво става?
- Това, което се случва, е лудото ти гадже там.
ще отнеме и твоя живот, и неговия.
Мотив?
Несподелената любов.
Случва се през цялото време.
Всички знаят, че е обсебен от теб, откакто...
Не знам, преди да се родиш.
Болен подлец.
- За какво говориш?
Не е ли гласувал най-вероятно в последната година?
да убие някого преди 30тия си рожден ден?
Все някога щеше да се случи.
Тиа.
- Защо го правиш?
- Да, не се отразявам.
вид настроение в момента.
Вярвате или не, но не съм щастлива.
с това как се случи всичко.
Да пропуснем момента, в който ще ви кажа моя генерален план.
Достатъчно дълго, за да дойде някой и да те спаси.
и нека просто го направим с лош ефект на доминото?
Да.
Спяхте с Трент, нали?
Наистина искаш историята, нали?
Ето ги "Крилсноутс".
Наоми знаеше, че Трент мами.
Добре, единственият въпрос беше кой.
И така, последвахме Трент до къщата на Бриана.
Те правят, знаеш ли какво, навсякъде.
Но Наоми се върна в колата, плачейки.
Направих снимки, защото, А, брилянтна,
Б, изнудване.
Изнудване за Трент?
Боже, обсебен си от него!
Знаеш ли какво, досадна си.
Винаги си бил досаден.
Както и да е, една седмица по-късно.
приятличката тук има гениален маркетингов удар.
защото съм гениален.
и попитах Бриана дали ще прегледа Красавицата на "Монтаж Бар".
И тя каза да, и тогава по напълно безпричинна причина,
Тя обича да бяга и получи обрив или нещо такова.
Имам чувството, че кожата ми е като шкурка.
Боже, колко си досаден!
Всъщност, когато говориш, боли.
- Не ми говори така!
Имам сводки навсякъде.
и това е заради вашия продукт.
- Това няма нищо общо с грима ми.
Като нула.
И после ми се обажда по телефона.
Тя каза: "Последователите ми заслужават моята истина."
"Тогава им кажи истината."
Това е моята истина!
Искам да кажа, честно.
Казах й, че тук и двамата сме бизнесдами.
Можеш ли да почакаш до Коледа?
Защото вече имам над 100 поръчки.
Става ли?
Това е напълно разумно, нали?
Да, разумно е.
Тя отказала.
Тя отказа, затова я посетих.
Изтласках снимката и казах:
"Не знам как най-вече твоята домакиня от махалата
"Ще се чувстваш, че се бъркаш в дома."
Не го е направила добре.
Тя ми се развика, аз й се развиках и после...
Тя първо ме блъсна, а после я блъснах.
и нека просто кажем, че това с лешникотрошачката беше самоотбрана.
Нападнала те е?
- Тя нападна моя бизнес.
Това не е само нападение над мен.
Напада цялото ми семейство.
Не мисля, че така работи самоотбраната, Тиа.
- Забъркал си се в детайли.
Какво е това?
Крайната ти смърт?
Не вдигайте шум.
Здравей, хей, хей.
Съжалявам.
- Боже.
Как се казваш?
Добре, слушай.
Знам, че не трябва да сме тук, но...
Това е нашата годишнина и се срещнахме тук.
В Еджуотър, можеш ли да повярваш?
Така че планирах тази невероятна нощ за нас.
но в сърцето ти е да ни оставиш да останем.
Да, сякаш е вчера, нали?
Не си остарял изобщо.
Майло, събуди се.
- Добре, знам, че не ме помниш.
Но си спомням теб и искам да знаеш, че винаги съм бил
Мислех, че никога няма да получиш кредита, който заслужаваш.
И това е...
Добре.
Е, просто си почини добре през деня, става ли?
Вила!
Уила, къде отиваш?
Вила!
Сериозно?
На практика ме помоли да призная дългия си списък с престъпления.
И сега ще си тръгнеш по средата?
Искам да кажа, колко невъзпитан си?
Знаеш, че има само един изход от тук, нали?
Добре, до къде бях стигнал?
Ако всички не бяха толкова обсебени...
за случилото се с нея.
тогава нямаше да виня Наоми.
И ако тогава не беше в къщата, щях да го направя.
имаше време да напише това глупаво писмо за самоубийци.
Може би щях да напиша нещо като:
"Ей, Бриана, съжалявам.
Изглежда, че някой се е борил отново, а?
И ако не беше се качил по стълбите,
Като бързоразвита газела, която ме измъкна от прозореца.
да прекараме половината от нощта под къщата.
Благодаря ти, между другото.
И след като разбрах.
че полицията управлява смъртта на Наоми като убийство.
Знаех си, че трябва да се върна към първия си план.
който е натопил някого!
А аз, като невероятна приятелка, която съм,
Реших да избера Трент!
В съблекалнята.
Гутиерез, виж го.
Хамъндс, идваш с мен.
Имате ли въпроси?
- Не ставайте.
Полиция!
Добре ли си?
Изглежда, че вие сте се справили с това.
Сложи й белезниците.
- Хей.
Последният цистерна току-що излезе.
- Знаеш ли...
От две години търся нещо.
което ме накара да чувствам половината радост, която чувствам.
когато тренирах с мама.
Толкова ме беше страх да го направя, да се боря, защото...
Бях толкова ужасена, че ще видя лицето й отново.
и да чуя гласа й.
Почувствай болката.
Иронията е, че когато бях принуден да се боря,
Този път за живота ми, аз...
Видях лицето й.
И чух гласа й.
Но не беше болка, а...
Беше любов.
Но беше мама.
По начин, който си мислех, че съм загубил завинаги.
Тя чакаше да се върнеш у дома.
- Да.
- Хей, треньоре!
Обикновеното място?
- Благодаря.
Добре.