Свалих го от YTS.MX.
- Да, да, да.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Моля, посрещнете Челси Хендлър.
"Ще се видим утре."
Боже мой!
Здравей, Ню Джърси.
Добре дошли!
"Ще се видим утре."
Тази вечер се опитвам да идентифицирам моите хомосексуални гости в тълпата.
- Аз не...
Здравей, Здравей.
Добре, да.
Мога да кажа по облеклото ви.
Но ти си гей.
Благодаря ви, че сте тук.
Къде са другите хомосексуалисти?
Не, не, не, не, не.
Добре, благодаря ви, благодаря ви.
Имам цялата си кариера да благодаря на хомосексуалните мъже и жени.
Благодаря.
...и овации.
И също така искам да изкрещим специално хомосексуални мъже.
за целия дан, който сте направили за обществото.
които остават незабележими и недооценени.
Помните ли, когато Маймуната дойде на местопрестъплението?
"Смехът на упованието"
- Не, знаеш ли защо?
Защото всеки педал отива и се ваксинира в течение на 30 дни.
за да не се налага на останалите от нас да се занимаваме с маймуна.
...и овации.
Това е, което те направиха за нашите общности.
Развълнувах се, когато Маймуната дойде на мястото.
Вълнувах се от нова пандемия, нови параметри, нови правила.
"Смехът на упованието"
Помня, че едно сутрин от ЦБЦ го даваха по телевизията.
в които се казва, че два начина да се избегне
за да се избегне анално проникване.
Като че ли се промъква върху теб в банката.
"Смехът на упованието"
"О, упси!"
"Смей се!"
Или Б, избягвай да споделяш кърпа.
- Челси подсмихва се -
Първо, ако ще правиш анален, ще си поделиш кърпата, задници.
Но не трябваше да се занимаваме с това.
Не трябваше да разбирам за Маймуната.
заради това, което правят обратните за тази страна.
Те са патриоти, а аз съм много благодарен...
Те се отърваха от маймуната толкова бързо.
че съм пропуснала...
"Смехът на упованието"
...на анално проникване.
Казах си: "Ако тези момчета са толкова развълнувани да се върнат към нещо, искам да го опитам."
И знаеш ли какво, аналното проникване вече не е само за хомосексуални мъже.
Тенденция е и може би ще искаш да се опиташ.
"Смей се!"
В началото може да е голямо хапче, но никога не се знае.
"Смей се!"
Надеждата ми тази вечер е за семейства, които са заедно от доста време...
Някога правил ли сте анално?
Добре.
Надеждата ми за тази вечер е за нови семейства, за по-големи.
да се приберем у дома, да се погледнете един друг и да си помислите:
Да опитаме анален и да видим Челси Хендлър.
Искам това да се случи.
"Ще ти се обадя."
За хора, които са първи и не са с някой,
но и тази вечер искаш анално да те пронизат.
Искам да имаш стратегия, става ли?
Трябва да избереш среден до малък мъж.
"Смехът на упованието"
Не мога да го направя с 50 Cent.
- Да.
Джо Кой може би, но не и 50 Cent.
- Подозрителен смях.
Другата страна на анално проникване...
"Смехът на упованието"
Има 90% шанс да не забременеете.
и ми харесват тези шансове.
"Смехът на упованието"
Имам приятел, който винаги казва: "Челси, няма ли да имаш дете?"
"Ще умреш сам."
Надявам се.
"Смей се!"
Да не мислиш, че искам да довлечем няколко невинни деца с мен?
Бебето ми е на смъртния си одър и казва: "Мамо, не си тръгвай!"
Веднага щом ме диагностицират с някакви меки заболявания,
Ще си имам моя любим наркопласьор.
Сложи ме в хамбара като кон, става ли?
"Ще се видим по-късно."
Вече не се опитвам да се навъртам наоколо.
Да, да, да.
Хората си мислят, че мразя децата, не ги мразя.
Ако искаш, върви си го вземи.
Не ми пука, но не искам да са толкова близо до мен през цялото време.
Не искам деца, защото ги мразя.
Това е, защото намерих цялата теза на детството толкова обидна.
Бях толкова ядосан, когато се родих.
- Помня, че се родих.
Помня, че бях в болницата и стрелях по пикачуто на майка ми.
И помня тези ярки светлини навсякъде.
и тогава някой ме напляска по задника.
и си помислих: "Занасяш ли се?"
"Смей се!"
И тогава се прибрах у дома при моето "семейство",
и вече имаше още пет деца там.
И помня, че гледах родителите си: "Кой, по дяволите, отговаря за това?"
Имам ли зестра?
"Как да се измъкна от тук?"
"Смей се!"
Веднага имах проблем.
Израснах гледайки "Брейди Бънч", както съм сигурен, че сте много, нали?
С шестте деца, майката и бащата.
и след това камериерката, Алис.
"Къде, по дяволите, е нашата Алис?"
"Смехът на упованието"
Не можех да понасям семейството си.
Не можех да понасям баща ми, той беше задник.
Веднага го разбрах.
Бях в това бебешко тяло, но се чувствам като жена.
Усетих, че е жена.
Искам да започна бизнес.
"Смехът на упованието"
С баща ми се захващахме от ранна възраст.
Значи изобщо не сме на едно мнение.
И тогава, когато бях на седем години,
"Трябва да я отведем в Дисни Уърлд или нещо такова."
за да види как се държат другите деца.
Нещо не е наред с нея.
И така, родителите ми решиха да ни заведа в Дисни Уърлд.
когато бях на седем години, което означаваше, че ще вземем...
Баща ми беше търговец на коли.
Това означаваше, че ще караме от Ню Джърси до Флорида.
в син и бял бус на баща ми.
"Смехът на упованието"
Без резервация в хотел или хотел.
Баща ми никога не е помислял за подобно нещо.
Ще отбие, където и да е Еконо Лодж или Амбър в хотел, който е намерил.
И идвахме в "Ваканция в Inn Express".
и пише "Без свободни места".
И баща ми излизаше ентусиаст в колата.
Тогава излизах от колата след него, като: "Ей, Стиви Уондър."
"Видя ли шибания знак?"
"Смехът на упованието"
"Глупачка!"
"Смей се!"
Не мога да повярвам, че родителите ми са некадърни.
Значи трябва да отидем в Дисни Уърлд.
Просто няколко големи мъже, които се обличат като мишки.
Шегуваш ли се?
"Смей се!"
Дори в седем, търся бара.
"Смехът на упованието"
Най-интересното нещо, което видях в Дисни Уърлд
Имаше ли още едно седемгодишно момче?
Момичетата и момчетата остаряват по различен начин.
за да може да е на два месеца.
"Смехът на упованието"
И той беше с лице към цимента в Дисни Уърлд.
И той риташе и крещеше, и гневеше.
И помня чувството, което имах.
Помня, че го видях и му завидях.
Бях като: "О."
Позволени ли сме да го направим?
Така се чувствам аз.
И се прибрах от това пътуване, когато видях това хлапе да се гневи.
"Заинтригувах се повече."
И после бях в детска градина или първи клас.
каквото и да е, когато си на седем.
Имаше едно момче, Арън, беше на площадката.
Върнах се от това пътуване и го видях на ъгъла на площадката.
Седеше в края на площадката и казваше:
"Мамка му, мамка му, мамка му, мамка му!"
"Мамка му, мамка му, мамка му!
И г-жа Кийнън, нашата учителка,
беше срещу него и много мило от негова страна.
Тя беше много разбрана.
"Какво става тук, г-жо Кийнън?"
"Защо на Арон му е позволено да говори така?"
И тя каза: "Арон има синдрома на Търет."
И аз казах: "И аз бих искал да го взема."
"Смехът на упованието"
И трябва да разбереш, баща ми беше толкова против мен.
Той ме накара да чета "Ана Каренина" от Толстой, когато бях на седем години.
Защото си помисли, че това ще ме пази от неприятности.
Тази жена се самоуби, като скочи пред влака.
защото няма гадже.
"Смехът на упованието"
Той ме накара да чета "Моби-дик", което е 1300 страници.
когато бях на седем години и трябваше да дам доклад за книгата.
Аз отивах на училище, а те: "Хъмфи Дъмпти седеше на стената."
"Кой, Китай или Берлин?"
"Смехът на упованието"
Ще се прибера при баща ми.
Не мога да се обвържа с колегите си.
"Смехът на упованието"
Отидох в библиотеката, получих книга за "Туретс".
Прочетох го за 30 секунди.
Бях като: "Харесват ми всички тези точки."
В онзи ден се прибрах у дома и казах: "Синдром на турет."
Изчаках, чаках, седнах на масата.
Майка ми и баща ми се връщаха от не-"трудната си работа" в продаването на стари коли.
които бяха на шибаната ни алея.
И баща ми се върна у дома, а аз не можех да чакам.
Седях на ръба на мястото си.
Седях на масата 40 минути.
Бях като...
Практикувам новите си думи.
И тогава баща ми седна срещу мен.
"Начукай си го, копеле!
Не, не, не, не, не.
И след това хвърлих едно силно двойно примигване.
"И аз хванах тик, така че се отдръпни, задник."
"Смехът на упованието"
Спах като бебе онази нощ.
"Смехът на упованието"
Когато бях на 8 години, си счупих ръката.
Това беше важен момент в живота ми.
Имахме лятна къща на винената площадка на Марта.
Знам, че звучим богати, но не бяхме.
Не знам как баща ми е взел къщата, сигурен съм, че я е откраднал от някого.
"Смехът на упованието"
Но си счупих ръката и бях отвън.
Спънах се в кучето ни, на име Мътли.
И когато си счупих ръката, видях костта да излиза от моята...
Лакътят ми беше извън ръката.
Брат ми Глен дойде и ме хвана.
"О, Боже мой, добре ли си?" А аз: "Не мисля така."
Знаеш ли, сякаш... аз дори не знам.
Имат ли застраховка, какво ще правим после?
"Смей се!"
Той ме взе и ме доведе при родителите ми.
Баща ми погледна костта, излизаща от ръката ми и каза: "Трябва да я замразим."
"Смехът на упованието"
И си спомням, че го имах, разбираш ли?
Бях на осем и казах: "Ти ли си?"
Нямам време за такива глупости.
Погледнах майка ми, видях баща ми и казах:
Кой отговаря тук, по дяволите?
Вие двамата сте като пепелник на мотоциклет.
Трябва да отида в болница.
"Смехът на упованието"
Отидох в болницата с брат ми Глен.
И получих отливка, а това беше вълнуващо.
Защото тогава имах нещо физически, с което да заплашвам хората.
Отливането започна от тук и отиде тук.
Никога не съм се чувствала по-силна в живота си, като гладиатор.
Прибрах се и започнах да заплашвам братята и сестрите си.
които са много по-големи.
Но те ме забавляваха, но това нямаше значение.
Усетих властта и казах: "Да!"
И помня, че организирах масата ни за вечеря във винярд на Марта една лятна нощ.
Казах на брат ми: "Седете там, седнете там."
И тогава казах на баща ми: "Седиш с лице към стената."
"Смехът на упованието"
"Помисли какво си направил!"
И тогава седнах...
Затръшнах отливката и тя падна на върха на моя Пикачу.
И аз казах: "О, да!"
И тогава се спусна още два сантиметра.
И аз му казах: "Брррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррр
Каква е тази зона?
Отидох горе и разбрах точно каква е тази зона.
И се прибрах вкъщи през есента, за да прекараме летата си във Винярд.
Прибрах се в Ню Джърси, когато паднах.
Бях на осем години, щях да навърша девет.
и най-добрата ми приятелка, Джоди Репати, каза:
В петъчната вечер в 7:30 ще правим нощувка у дома.
Тя казва: "Всеки ще дойде и ние ще имаме усещането."
"Смехът на упованието"
Не знаех какво е чувството, но му казах: "Ще разбера!"
"Няма да бягам с грешен екип, знам как да бъда як."
Влизам и има 9 8-годишни момичета.
с лице надолу в спалните чували.
просто така...
"Смехът на упованието"
Казах си: "Да вървим!"
"Смехът на упованието"
Не можах да се наситя.
Дойдох на партито в 7:30 ч.
и не съм ставал от тази позиция до 7:30 сутринта.
когато майката на Джоди ме удари по рамото и каза:
Скъпа, трябва да си тръгнеш.
"Смехът на упованието"
Оставил съм това нощуване с килим на челото.
Бях толкова жаден и дехидратиран от потене по пижама.
Казах си: Някой има ли Капри-Сун, моля?
"Смехът на упованието"
А когато си толкова млад,
ти си на 8 или 9 години, мастурбираш, не си наистина...
Дори не знаеш какво правиш.
"Защо никой не ми каза?"
(размазан смях)
Не контактуваш с твоя Пикачу.
Колкото по-дебел, толкова по-добре.
Искаш да се притеглиш.
Искаш ли кордони или гъсти деними?
Или какво има под една лодка, рул.
Искаш стената.
Виждаш ъгъла и казваш: "Ще те хвана!"
"Смехът на упованието"
И когато никой не ти казва нищо,
"Стига си чекиджия, свиня такава!"
не мислиш, че някой знае какво правиш.
Така че го направих през цялото време.
"Смехът на упованието"
Когато се прибирах от училище, имах велосипед.
Сега знаем за какво са били.
Имах бананов велосипед.
Ще отида на малки "непохватни" с фалшивото си семейство, което създадох.
че ще отида да оставя на лакрос и волейбол.
Имах две фалшиви "деца",
Лукас и Сидикуа.
"Смехът на упованието"
Два различни баща, очевидно.
"Смехът на упованието"
Бих взел велосипеда си, бих се ударила в дупка.
и ще се возя 30 минути.
"Смехът на упованието"
Един съсед се обади на майка ми, че дъщеря ти е в нашата дупка.
пред прозореца на всекидневната ни за 45 минути.
"Смехът на упованието"
Когато се прибрах вкъщи, майка ми каза: "Къде беше?"
"Смехът на упованието"
Ще ходя на училище, ще ходя на курс по математика.
И те имаха тези чинове с бръсначи.
Отворите на масата.
и щях да имам Пазител на трапера на масата.
и властелин в Пазителя на трапера.
Ще взема линийката и винаги ще мога да направя едно кръгче.
Бих го нарекла "завъртане". Аз: "Дали имам време за едно кръгче?"
И аз бих...
Бих взел линийката и бих казал: "Бррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррр.
Мога да го направя един път и да бъда внимателен, разбираш ли?
"Смехът на упованието"
Не бих се потила, щях да кажа "Да".
(размазан смях)
Така че винаги бих го направил.
И тогава ще прибера управника.
А мастурбацията като млад е като мастурбация като пълнолетен.
Един път, кулминацията.
а ти: "Отвратителна си, махни се от мен!"
"Не ме докосвай повече!"
30 минути по-късно каза: "Още един път!"
"Смехът на упованието"
Така че бих го направил, бих казал, че съм готов.
Но не можах да се съпротивлявам, не можах да намеря достатъчно.
Така че ще взема управника и после напълно ще се объркам.
Нали знаеш, по време на часа.
До края на часа, учителката ни по математика щеше да каже:
Седем по седем. Аз бих казал: Четиридесет и девет.
"Смехът на упованието"
Това беше унизителен момент в живота ми.
че дори не знаех какво се случва.
И тогава вечеряхме на деня на Благодарността със семейството ми.
което означава, че шестте ми братя и сестри, включително и аз,
майка ми, баща ми и баба ми.
Ако сте най-малкият от шест деца,
Разбираш, че никой не те уважава, нали?
Те не уважаваха мнението ми за международната или глобалната политика.
или каквото и да се е случило на света.
А Денят на Благодарността обикновено е доста скучен.
Взех черпак от кухнята.
(размазан смях)
"Смехът на упованието"
И си помислих: "Надявам се да не го използвам!"
"Смехът на упованието"
Надявам се, че няма да ме смалиш.
да използваме черпак, за да мастурбираме на деня на Благодарността.
Надявам се, че достатъчно уважавате моя разговор.
че не трябва да чекиджийствам, нали?
по време на почивка, за която не знаем нищо.
Отивам да седна на масата.
и ще завра черпака под бедро.
Направих едно кръгче и казах: "Бъдете бдителни."
Никой не знае какво става.
И не знам какво стана след това.
Не знам дали съм припаднала, или...
"Смехът на упованието"
...загубих заговора.
но помня, че се събудих и чух гласа на майка си.
Майка ми беше много сладка и европеец.
и точно обратното на това, което съм.
"Смей се!"
И тя каза: "Челси."
"Челсиа."
"Трябва да си отвориш очите."
"Смехът на упованието"
И в този момент казах: "О, Боже мой!"
"Свърши се, свърши се, свърши се."
И ще сритам черпака до дъното на пода.
Казах си: "Махни се от мен, шибан изнасилвач!"
"Смехът на упованието"
Отворих си очите.
и виждам цялото си семейство,
и главите им се прекланят,
И всички гледат надолу, срамота.
А дядо ми трие гърба на баща ми.
Много съжалявам за малката ти курва.
"Смехът на упованието"
А аз гледам майка ми и казвам: "Сладко, това е нещо, което ти искаш да направиш."
в личното ти пространство.
И аз му казах: "Бу!"
"Спри да говориш!"
Брат ми Рой стана и каза: "Тя го прави през цялото време!"
"Смехът на упованието"
Най-унизителният ден в живота ми.
Не съм маструбирал.
Не съм докосвал собствената си вагина от 9 до 40 години.
"Смехът на упованието"
Дори с тампони имах апликатор.
"Стой далеч от мен.
"Смехът на упованието"
И тогава, когато бях на 10 години,
Мама каза, че ще се возим на самолет.
от Ню Джърси до Калифорния, за да видя баба ми и дядо ми.
Израснах гледайки "Любовна лодка".
Толкова е романтично, че нямам търпение да се кача на самолет.
Имах малък случай на Смърфиета с котешки токчета.
И отлитах с двете си сестри до Калифорния от Ню Джърси.
Ще се качим на самолета и ще мина през първа класа.
И ако спра, съм като...
Това е моята група.
"Смехът на упованието"
Майка ми каза: "Това не е твоята група, иди отзад..."
"Отидете отзад на самолета."
После бавно ми обясни, че имаме шест деца в семейството.
и никога няма да можем да си позволим да летим първа класа.
"Говори за себе си, кучко."
"Смехът на упованието"
Върнах се от това пътуване по-мотивирана, отколкото някога съм била през целия си живот.
Аз казах: "Да му го начукам на това семейство!"
"Очевидно вие сте ме отгледали."
но трябва да деля връзки с тези хора.
"Ако са добре, не сме на една страна."
Бях само на десет.
"Какво мога да направя като трудолюбива жена?"
"Как да започна бизнес?"
Бях много предприемчив, но нямах истински идеи.
Казах си: "Добре, може би трябва да започна да стоя на кренвирши."
но не е достатъчно.
Затова реших да отворя крехка планта за лимонада като десетгодишно дете.
"Ще сервирам джин, уиски и текила."
"Имам нужда от някой, който да отвори щанда с мен."
По това време сестра ми се лекуваше от мормона, така че я нямаше.
Казах си: "Махни се от мен, и ние не сме на една страна."
Обиколих квартала на Винярд при Марта.
И обходих квартала.
Ще ходя до всяка къща под наем и ще си мисля:
Здравейте, казвам се Челси Хендлър, на 10 години съм.
Отварям магазин за лимонада и ми трябва бизнес партньор.
Имате ли други десетгодишни, с които мога да играя?
И тогава това семейство каза: "Да, имаме десетгодишно дете, казва се Нелсън."
Изпратиха Нелсън по стълбите, а аз веднага започнах да тренирам Нелсън.
"Нелсън, знаеш ли как се прави уиски и сода?
С Нелсън спечелихме 79 долара.
на първия ни ден, като двама десетгодишни с крехка плантация за лимонада.
$79 беше голяма работа.
...и овации.
Беше голяма работа.
До края на първата седмица спечелихме 359 долара.
Да продаваш крехка лимонада на родителите и на всеки над десет.
- Очевидно имах инструкции.
359 като две десетгодишни?
Бих преброил парите си, щях да ги подуша.
После имах кутия с пури.
и бих го затворил, за да не може баща ми да го открадне от мен.
И в края на седмицата, когато спечелих тези 359 долара,
Дадох работата на Нелсън.
което беше 3.59 долара.
"Смехът на упованието"
Беше над Луната.
Казах: "Стигни с мен, Нелсън, ще ти покажа пътя."
"Смей се!"
"Това са повече пари, отколкото три зъби за една седмица."
"Смехът на упованието"
Тогава разбрах, че съм твърде голям за другите десетгодишни.
Имам твърде много женственост в себе си, трябва да излизам сам.
И освен това тялото ми щеше да влезе заедно.
И гърдите ми се пръснаха, знаеш ли?
И знаех, че е време да се махна от улиците.
"Смехът на упованието"
"Какво друго мога да направя?"
"О, мога да гледам деца."
Няма параметри около гледането на деца.
Никой... можеш да си на 10 и да се грижиш за четиригодишно дете.
На никой не му пука.
Затова реших да сменя фирмите.
Обадих се във всеки хотел в Едгарстоун, виня на Марта.
И казах: Здравейте, казвам се Челси Хендлър.
Знам, че бях на 10 преди няколко седмици, но сега съм на 15.
"Смехът на упованието"
И мога да гледам деца до три наведнъж.
за всеки от вашите гости в последния момент, които се нуждаят от планове за гледане на деца."
Моля те, изпрати ги при мен, аз съм много опитен.
Това лято бях там.
гледайки 14-годишно момче.
"Смехът на упованието"
Джереми.
Джереми беше на свобода.
Беше преди всички да разберат за спектъра.
Знаех си, че нещо става с Джереми.
Родителите му не искаха да имат нищо общо с него.
"Ще се оправя с Джереми, вие излизате."
Така че имах Джереми и тогава работата ми започна да се развива.
и после имам още трима клиенти.
Бих гледала тези три момичета от Бруклин, Масачузетс.
Тези три сестри. Бих ги гледала от 6 до 10 сутринта.
И тогава получих свобода на действие, имах почивка,
докато не трябваше да се оправям с Джереми всяка вечер в шест.
И така, през това време,
Тъй като се въвличах в моя бизнес като 11-годишно дете,
Бях много самоуверена и казах: "О, това са жени."
Направих бизнес, правя пари, имам нужда от почивка.
Всеки ден отивах в този ресторант.
На главната улица в Едгартън, а аз ще си взема геврек с масло.
Бар "Твикс" и "Спрайт".
Бих хапнал, хапнал и отпих.
И това беше като фантасмагория.
Казах си: "Да му го начукам!"
Това правят собствениците на фирми.
Сами на обяд, защото са уморени.
Когато затънах в тази деликатност,
Имаше едно момиче, което работеше зад ресторанта.
и се казваше Марта Макинтош.
Искам да си представя Ейми Винхаус като 11-годишна.
"Смехът на упованието"
Имаше голям бейфа и дебелия, черен очна линия.
и веднага я харесвах.
Знам, че е видяла неща, които и аз исках да видя.
И никога не бях срещал някой по-бърз от мен.
Затова всеки ден отивах там да гледам Марта.
Един ден тя ме помоли да се върна у тях.
Искаш ли да се върнеш у дома след моята смяна днес?
И аз казах: "Очевидно."
И се върнах в къщата на Марта Макинтош.
И минахме край родителите й, които бяха отвън и пушиха джойнт.
Аз съм като: "Точно такива родители исках."
"Смехът на упованието"
Отидохме в стаята й и тя ми даде "Корона".
"Пиете ли?"
Аз съм като: "Да."
"Смехът на упованието"
На 11 съм, да тръгваме.
На следващия ден, когато бях там, тя ми даде една цигара.
Цигара на Камел Лайт.
Тя ми подам моята Корона.
Пих "Корона".
Тя ми подам Цигарата "Кейл Лайт".
Тя казва: "Ти пушиш ли?"
Аз съм като...
Марта, от деня, когато се родих в болницата,
Нямам търпение някой да ми предложи една шибана цигара.
Да, пуша, да тръгваме.
Какво друго имаш в ръкава си?
"Смехът на упованието"
Затова започнах да ходя при Марта.
всеки ден, когато съм на смяна.
Бях изтощена от работа на деца и...
"Смехът на упованието"
Отивам в къщата на Марта, а после в петък на първата седмица.
Седя си там, пуша си камилата, пия си моята Корона.
Най-накрая се чувствам жив за първи път в живота си.
"Най-накрая имам съюзник."
"Смехът на упованието"
И тогава тя каза: "Искате ли да влезете в гардероба ми и да си свалите гащите?"
"Очевидно." "Какво следва?"
"Смехът на упованието"
И ще отидем в гардероба на Марта Макинтош.
Свалих си гащите.
и тя ме сваля за 15 минути.
И не можах да повярвам на добрия си късмет.
"Смехът на упованието"
Бях като: "О, Боже мой!"
Седя си там, пия си моята Корона, пуша си цигарите.
Усетих се като Матю Макконъли.
Казах: "Добре, добре, добре."
- Боже мой!
Обичам Марта, бяхме толкова близо.
"Смехът на упованието"
И ходя там всеки ден.
Тя ще падне върху мен.
Ще се прибера у дома, а сестра ми, девицата, ще каже:
"Всеки път, когато се върнеш от къщата на Марта Макинтош,
миришеш на алкохол и цигари.
Кой знае какво става там?
"Никога няма да разбереш какво се случва там."
"Смехът на упованието"
И тогава тя каза на баща ми.
"Всеки път, когато Челси се връща от къщата на Марта Макинтош,
мирише на алкохол и цигари.
И баща ми каза: "Тя изглежда много по-щастлива."
"Смехът на упованието"
И тогава беше краят на лятото.
Беше краят на лятото, а ние бяхме в гардероба й.
и тя ще падне върху мен.
И после си допивам питието и цигарите.
и тя ще си отвори главата.
и каза: Добре, сега е твой ред.
"Смехът на упованието"
Огледах се наоколо.
"Някой друг ли има?"
- "Какво?"
И разбрах какво се случва, размяната, която се случваше.
И трябваше да взема решение този ден.
Изгасих си цигарите и си вдигнах гащите.
Казах: "Радвам се, че се запознахме, Марта, късмет с всичко."
Благодаря ви.
Никога няма да е мой ред.
"Смехът на упованието"
Беше първият ми любовник и трябваше да я оставя така.
"Смехът на упованието"
Защото искаше реципрочност.
Помня, че си тръгна за тази есен, за да се върна в Ню Джърси.
Мислех си, че тя ми е първата любов.
"Надявам се да е добре, надявам се да не се самоубие."
"Смехът на упованието"
И когато се върнах следващото лято, бях на 12.
И отивах направо при деликатния, както един отговорен бивш любовник би казал:
да проверя първия си любовник и да видя дали е добре.
И я видях от другата страна на стаята зад деликатния...
както и да се казва.
резачка на месо.
"Смехът на упованието"
И видях, че има шини през зимната ваканция.
"Смехът на упованието"
И си помислих: "Някой излезе от там точно навреме."
"Смехът на упованието"
"Не, благодаря."
Но връзката ми с моя бизнес,
Чувствам се женствено, разбираш ли?
Бях само на 13 години.
Бях на 12 и после на 13 следващото лято.
Нямах любовник, за да се фокусирам върху работата си.
Спестих 7800 долара, когато бях на 13.
И така се прибрах у дома като 13-годишно момиче.
и майка ми обяви, че отново отлитаме за Калифорния.
да видя баба ми и дядо ми този път.
Този път баща ми... дядо ми беше болен.
Този път пътувах с моите двама идиотски братя, Глен и Рой.
Казах: "Мамо, не се тревожи за билета ми."
Този път аз ще се оправя.
"Смехът на упованието"
Отидох на улицата при пътешественик, който живееше на нашата улица.
и си купих собствен билет за първа класа.
...и овации.
Топка!
"Смей се!"
И не казах на никого, защото не можех да чакам.
да видя лицата на братята ми.
Беше като коледен ден за три...
Нямах търпение да видя лицата им.
И се качихме на самолета.
Бях на мястото си и намерих...
Този път имах ново куфарче.
И бях с петите на котето.
Отворих малкото си куфарче в надгробния бунището.
Намерих мястото си, 2С.
Седнете, погледнете моите братя Рой и Глен,
и каза: "Ще се видим в края на полета."
"Смехът на упованието"
"Ще ти се обадя."
Беше величествено.
"Смехът на упованието"
И тогава, един час след полета, братята ми се качиха от...
в хижата първа класа.
Не знам как са минали през пердетата.
"Смехът на упованието"
Но аз стоя там и пия шампанско, нали знаеш, празнувам.
И изведнъж видях двете им лица,
И двамата стоят там като идиоти.
А те: "Не можеш да го направиш, Челси!" Аз казвам: "Не мога какво?"
"Не можеш да си купиш билет за първа класа и да не го дадеш на мама или на някой от нас."
Казах: "Извинете, на колко години сте?"
Брат ми Глен каза: "Аз съм на 23."
"Смехът на упованието"
Брат ми Рой каза: "На 24 съм".
И аз казах: "И така, заедно, вие сте на 47 години,
а аз имам повече путки от вас двамата.
Да се махаме от тук!
"Отидете отзад на самолета и ще се видим, когато кацнем."
"Смехът на упованието"
Затова нямам дъщеря.
"Смехът на упованието"
Така че нямам похотлива 11-годишна.
които трябва да се ядат на всеки 15 минути.
и после иска да лети в първа класа.
Не ми трябват тези глупости.
Никое куче, което спасиш, няма да те накара да отидеш на терапия с тях.
или ще ти се обадя.
И ако... ако вашите кучета...
Имам много активен живот с наркотици.
Ако...
"Смехът на упованието"
Ако имах деца и деца, щях да ги взема.
Това е голяма работа.
Ако имаш кучета и те се качат в шкафа ти с наркотици,
не е толкова голяма работа.
Ще оцелеят.
И каквото и да е най-лошо нещо, което можеш да направиш на куче, свързано с наркотици.
е, знаеш ли какво?
"Щеше да е по-лошо, ако изобщо не те бях хванала, така че го преодолели."
"Смехът на упованието"
Последният път, когато двете ми кучета бяха упоени,Берт и Бърнис,
Вече не са с нас и не са заради наркотиците, но...
Това бяха последните кучета, които имах упоени.
А това беше в началото на Ковид.
А сестра ми Симон каза...
Тя предложи да отидем в Мейн за лятото на Ковид.
Тя каза: "Да отидем в Мейн."
Там има много по-малко хора.
"Ще си вземем голяма къща и никой няма да ни притеснява."
Не е нужно да се абонираме за правилата от шест метра.
и тук е много досадно.
"И просто ще си тръгнем."
"Ще ти изпратя линкове към няколко къщи и внимавай, стари са."
Приличат на строени в края на века.
И когато се качих на линка, казах: "Кой век?"
Приличат на плантации.
Тя каза: "Това е републиканска зона."
"Всъщност е републиканска анклава в Мейн."
И аз бях като... "Да вървим, мамка му!"
"Смехът на упованието"
Нищо не може да ме обърка повече от разпадането на републиканска анклава.
- Нищо.
...и овации.
"Да вървим, ще правя секс с черните си приятели и азиатките."
Цял ден ще правим анален анален на моравата.
"Поздравявам твоя шибан флаг."
"Смехът и виковете"
По това време имах голям тласък.
Тогава Андрю Куомо беше на мястото.
Искам да те върна във времето.
където ни викаха и викаха:
Всяка сутрин по националната телевизия.
от този ядосан италиански сандвич с кюфтета.
Пищеше със слюнчание: "Носиш маска, носиш маска!"
Исках да съм му маска на лицето. Бях привлечена от него.
Обичам...
Бяхме толкова дехидратирани за водачество, че казах: "Искам да съм с него."
Искам да съм първата дама на Ню Йорк.
Девствената ми сестра, скучната, каза:
Никога няма да бъдеш първата дама на Ню Йорк.
"Ти си отговорност за всеки политик."
Бях като...
И всички си падаха по него.
Всички тези жени казаха: "Куомо, Куомо, обичам Куомо!"
"Започнах да се съревновавам."
Ковид доведе до най-лошото у всички ни.
Казах си: "Трябва да се справя с тези хора."
Знаменитост съм и мога да разбера нещо.
Обадих се на моя публицист и му казах: "Сложи ми гледката."
Ами...
И те казаха: "Добре."
И така, ще се кача на "Гледката", защото съм на Zoom, защото е "Ковид".
И съм на Zoom с Упи и Джой Бехар.
И ме попитаха за моята карантина и аз казах:
"Смей се!"
И тогава, в самия край, казах: "Дами, не искам да се отказвам от това.
преди да съм обявил, че искам да бъда пронизана.
от губернатора на Ню Йорк.
"По-добре да се махаме от тук!"
И Джой Бехар каза: "Челси!" Аз казах: "Млъкни, Джой!"
"Смехът на упованието"
"В момента нямам нужда от обратна връзка."
Знаех си, че ако го пусна в етера, щях да знам.
Слязох от Zoom и бях като...
Погледнах кучетата си и казах: "Очакваме."
"Смехът на упованието"
Изминаха три дни.
Три дни и телефона ми звънна.
но това беше неизвестен номер, така че не вдигам.
Съобщението беше невероятно.
Съобщението беше: "Добър ден, г-це Хендлър."
Аз съм Андрю Куомо.
"К-У-О-М-О."
Чух от едно малко птице на дърво, че някой си пада по мен.
"Смехът на упованието"
"Бих искал да преследвам това."
Моят номер е 917, ла-ла-ла, ла-ла-ла.
И тогава казва: "Чао."
"Смей се!"
Държах си вагината и казах: "О, Боже мой!"
Дори не чух съобщение.
преди да се кача в колата и да отида до къщата на най-добрата ми приятелка.
Тя е вътре в прозореца, аз съм пред къщата й.
заради Ковид и два метра един от друг.
Свиря съобщение на телефона си.
като Джон Кюсак в Кажи нещо...
"Ще го начукам на губернатора!"
Губернаторът иска да ме прецака!
"Ще бъда първата дама на Ню Йорк!"
"Смехът на упованието"
Беше страхотно.
Обади ми се и говорихме 45 минути.
Казах си: "О, Боже, това е сериозно!"
"Ще дойда в Мейн през лятото.
за да мога да се отбия до имение Олбъни.
"На открито можем да си направим анална вечеря на Ковид."
"Каквото и да ти харесва."
"Смехът на упованието"
И той каза: "Заинтригуван съм."
Казах: "Какво да правя?"
Трябва ли да съм под карантина, преди да се срещнем?
Той каза: "Коварантин Шморантин."
"Смехът на упованието"
Бях като, "О, интересен обрат."
"Смехът на упованието"
И тогава, когато стана истина, сякаш знаех, че ще се ебавам с губернатора...
По това време всички говореха за Нипългата.
Хората говореха дали има пиърсинг на зърната.
което, очевидно, знаех, че не е.
Той е 64-годишен бял мъж.
Няма смелост да го направи.
Но се интересувах от зърната му и приближавах...
"Смехът на упованието"
...на негови снимки в Instagram.
И... нещо любопитен се е случило със зърната му.
Тръгнали са много на юг.
"Смехът на упованието"
И никога преди не съм се изправял пред такава буря.
По-голямата ми сестра каза:
По-безопасно е за всички.
Дори не трябва да гледаш зърната му.
"Трябва да го направиш."
А тя: "Ти патриот ли си или не?"
"Искам да бъда, искам да бъда, просто трябва да се справя."
Наемаме тази къща в Мейн, отиваме в Мейн и му пиша.
С цялото ми семейство сме приятели.
Имаме голяма къща на вода.
Построен е в не знам по кое време.
(размазан смях)
Ще му пиша, ще му изпратя мои снимки на гребло.
И изведнъж той спира да отговаря.
И първите няколко дни се опитвах да...
Убеждавах се, че не е свършило.
"Той е губернатор, сигурно е много зает."
И на третия ден слязох долу.
и казах на сестрите ми Шошана и Симон:
"Момчета, не съм чувал Андрю Куомо от както съм в Мейн."
А сестра ми, девицата, каза: " Казах ти!"
Той не може да те прецака, нали?
"Някой в офиса му надушил тази малка свръзка или непочтеност."
и му сложи кибош.
Не може да крещи по цялата страна.
да стои на два метра един от друг.
и после да му го начукам на един от най-шумните хора на света.
"Той просто не може да го направи."
А другата ми сестра: "Изпрати го още веднъж."
"Смехът на упованието"
На другата сутрин съм по гащи и съм на Веспа.
Имам лицева маска, каска и слънцезащита навсякъде.
за да му покажа, че съм в безопасност.
"Смехът на упованието"
В последния момент свалям горнището надолу, така че съм гола по бикини.
а брат ми Рой прави снимката.
"Смехът на упованието"
И сестра ми Симон излиза и ни вижда.
"Челси, какво правиш, това е брат ти!"
"Смехът на упованието"
Но в този момент бях толкова отчаяна.
Знаех, че ме е отказал, но бях толкова отчаян.
А също и представата за гола снимка на Челси Хендлър.
да предаде през телефона си или през айпада на Андрю Куомо.
на големия ежеседмичен рано сутринта инструктаж на Ковид
на национално ниво ме направи толкова радостен, знаеш ли?
Исках да дам на страната подарък.
"Смехът на упованието"
И тогава, когато разбрах, че не отговаря, това не се случваше.
тогава той затъна и се почувствах потиснат.
Хората, които бяха неженени по време на Ковид, бяха уплашени.
Ами ако никога повече не ни пронизат?
"Смей се!"
И тогава се почувствах ужасно.
че не съм водила кучетата си,Берт и Бернис с мен в Мейн.
Седях с братята и сестрите си.
Аз съм като: " Наистина съм потисната."
Отхвърлиха ме, момчета, а дори нямам кучета.
Дори не знам как да ги взема от Калифорния.
Знаеш, че няма да го направя.
А брат ми Рой каза: "Какво ще кажеш за влака?".
"Смехът на упованието"
И сестра ми Симон каза: "Няма значение, ще намерим начин."
"Смей се!"
Тя слезе долу 20 минути по-късно и каза:
"Намерих няколко, които ще закарат вашите кучета от Калифорния до Мейн,
и ще са тук след 48 часа.
Аз казах: "Това правдоподобно ли е?"
"Смехът на упованието"
Не знаех дали ще се случи.
но когато нещата стават по моя начин и получа отговори, които ми харесват,
Не задавам много въпроси.
Аз му казах: "Добре, страхотно!"
Беше в понеделник вечерта в 7 и 15 ч.
и в сряда вечер в 19:30 ч.
тази двойка идва в къщата, която съм наел в Мейн.
и Бернис и Бернис излизат от тази малка спънка зад своя бус.
И съм много благодарен.
Всеки, който има куче тук.
Знам колко бях благодарен, когато ги видях.
Нападнах къщата, която вземахме под наем.
Брат ми е в кухнята и готви.
Взех две чаши, бутилка Белведере.
и ще им направя коктейл за благодаря.
Брат ми Рой каза: "За кого е това?"
Казах: "За двойката, която остави Берт и Бернис."
Коктейл за благодаря.
Той каза: "Не ги прави повече от един път."
Казах: "Защо, какъв ти е проблема?"
Той каза: "Погледни ме, Челси."
Всеки, който е бил в колата.
от Калифорния...
"Смехът на упованието"
до Мейн.
за 48 часа.
е на кристален мет.
"По-добре да се махаме от тук!"
Ще донеса напитките и ще кажа: " Благодаря ви много!"
"Извинете, не можем да пием повече от едно."
Трябва да сме във Флорида до полунощ.
"Смехът на упованието"
Еха.
През следващите два дни
моите кучета Берт и Бернис се разхождаха наоколо.
безцелно в гребла.
удрят им главите.
Безупречна.
Гледах ги като: "О, Боже мой, какво им има на децата ми?"
Брат ми Рой каза: "Какво им има на вашите деца?"
Три пъти се е блъснал в едно дърво.
"Какво им има на вашите кучета?"
Току-що ги изпрати.
с високоскоростна скорост.
метманфетамин
гонят коли из цялата страна.
защото губернатора не би те прецакал по време на глобална пандемия.
"Смехът на упованието"
И сега се детоксикират от метадон.
Това е, което се случва.
"По-добре да се махаме от тук!"
"Слава Богу, че не си имал дете."
Писна ми да ме обиждат заради родителите ми.
"Опитай се да съберем две кучета с един приход."
"Смехът на упованието"
И после получих съобщение от Барбара Буш.
Джордж У. Буш, дъщерите на предишния ни президент,
близначките, Джена и Барбара, аз съм приятел с тях.
Срещнах ги на това мероприятие, наричано "Гламор"
преди много години в Ню Йорк.
И ги срещнах, бях с двете ми сестри, те бяха сестри.
Свързахме се, че сме сестри.
Наричам ги "сенки".
По-лесно е да се обадя на всички жени.
за да не си спомняш ничие име.
"Смехът на упованието"
А аз получих съобщение от Барбара Буш.
Тя казва: "Сиси, чуваме, че си в Бидфорд Басън."
в която бях в Мейн, републиканската анклава.
Тя каза: " Чуваме, че сте в Бидфорд. "
"На ъгъла сме, искаме да ви кажем "здрасти".
Казах: " Разбира се, скъпа, ела!"
Виждам Барбара Буш.
Това е тази голяма, стръмна алея на къщата, която сме наели.
Виждам я да идва.
и тогава виждам двама мъже от Тайните служби да идват след нея.
И тогава видях първата дама, Лора Буш, да идва.
И аз казах: "О, да!"
Знаеш ли, твърде много републиканци.
"Смехът на упованието"
За щастие беше Ковид, а аз казах: "Всички да стоят на два метра."
Обиколяхме и ги изведох на балкона.
и виждаме океана на терасата на тази къща.
И Лаура Буш, първата дама, има трапчинка, така че...
Обичам трапчинки.
Всеки път, когато го видя, си мисля: "Невинни са!"
Бих бил ужасен съдебен заседател.
Просто съм базирал всички си мнения на хората и трапчинки.
И тогава брат ми Рой излезе на верандата.
и вижда Лаура Буш, първата дама,
и казва: "Изглеждаш ми познат."
"Смехът на упованието"
После си тръгваха и Барбара Буш, моята приятелка, каза: "О!"
Казах му, че всяка сутрин правим пилатес навън, ако искаш да дойдеш.
По това време беше новобрачна.
Тя каза: "Да, ще идваме всяка сутрин и ще правим пилатес с теб."
Затова идваха всяка сутрин.
В този момент всички се караха за мармалад.
виня Ковид за мармалад, нали?
Не трябваше да слушаме за мармалад преди Ковид.
Това не е тема, която мога да приемам сериозно.
Когато хората се карат за туршия...
Това не е истинско движение, нали?
Така че млъкни.
Ще изгориш повече калории.
ще ти завра истинска туршия в задника на корт с мармалад.
отколкото да играя на туршия.
"Смехът на упованието"
И аз не искам да чувам за това.
Спри да ме превръщаш и ме заведи там.
Горящият човек е един куп богати хора, опитващи се да го поделят за първи път.
"Смехът на упованието"
Всички говорят за туршия.
и Барбара Буш е като: "Да направим турнир по туршия в Kennebunkport."
"Ти, Хендърс срещу бушите."
И аз казах: "О, не, момиче, това е сладко, но не."
Няма да дойда в Kennebunkport.
Не искам да ме виждат с баща ти.
"Не мога да си вярвам в компанията на баща ти."
- Имам изблици.
И съм изненадан като всеки друг, когато се случи.
"Не знам кога ще се нахвърля на някого,
и когато го направя, също ме е страх за този човек.
Не искам да го правя в нечия собственост.
"Бъди лош с баща си или се конфронтирай с него кой знае какво."
"Не се тревожи, ще се погрижа татко да получи масаж."
"Смей се!"
Казах му: "Не го наричай татко."
"Смехът на упованието"
Това не е баща ми.
"Смей се!"
Цялото ми семейство, сестра ми, девицата, каза:
"Не ни отнемайте тази възможност."
"Искаме да отидем в Kennebunkport, става ли?"
Само защото ти и твоите политически глупости...
не трябва да ни отнемаш тази възможност."
"Вземи една от твоите лекарства и покори личността си."
"Смехът на упованието"
А сестра ми: "Вземи две, тя е права."
Брат ми каза: "Тя има нужда от четири... четири ядливи.
ако ще се успокой,
и това я прави почти безмозъчна."
Взех четири 40 милиграма THC за да отида в Kennebunkport.
Четиридесет милиграма.
Да, и аз... това дори не... аз... аз...
Разбирам, че наркотиците не са за всеки, а за мен.
"Смехът на упованието"
Разбираме се.
Разбираме се чудесно.
Това е като да съм трезв и да имам полза.
"Смехът на упованието"
Взех 40 милиграма ТХК.
Ще се появим в Kennebunkport.
Аз имам визьор и товарни шорти.
Приличам на голямалеза.
"Смехът на упованието"
Напушена съм като хвърчило, имам големи, дебели очила.
а ние сме на корта с туршията.
Не правя нищо, защото не е нужно, когато играеш мармалад.
Просто стой там.
"Смехът на упованието"
И не сме на корта.
за по-малко от 30 секунди, преди да чуя гласа.
на бившия президент на САЩ.
И той каза: "О, не!"
"Смехът на упованието"
Чух, че смешното момиче е в града.
"Смехът на упованието"
А аз се надрусах.
"О, не, не!"
"Мислех, че татко ще получи масаж."
"Смехът на упованието"
И гледам другата страна на сестрата, на която вярвам.
И тя: "Той е, той е, млъкни, не говори!"
И аз му казах: "Брррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррррр
И когато погледна, Джордж У. Буш идва към мен с отворени ръце.
Той каза: "Ела тук!" Аз му казах: "Отдръпни се!"
"Смехът на упованието"
"В момента има пандемия, отдръпни се!"
"Смей се!"
- И той каза: "Какво?" - Аз му казах: "Пандемия".
Знам, че си на частния си Айдахо на този малък остров, на който живееш.
или каквото и да е това.
"Смехът на упованието"
И тогава брат ми Рой излиза от съда,
гледайки предишния президент, казва: "Изглеждате ми познат."
"Смехът на упованието"
Толкова е неудобно.
"Смехът на упованието"
И той: "Искам да ти покажа моята колекция от картини."
Той каза: "Аз съм художник, направих много картини."
"Да, знам, не съм..."
Не искам да идвам с теб, моля те.
Толкова съм напушена.
Всичко, което искам да свърши.
Закаче ръка за ръката ми.
От какво те е страх?
А Барбара Буш: "Върви с татко, глупако."
"Отидете с татко."
"Смехът на упованието"
"Спри да го наричаш татко!"
"Смехът на упованието"
Ще отидем в тази къща и ще сме само аз и той.
"Защо този следобед е толкова дълъг?"
"Знаете ли, когато..."
Кога ще свърши това?
И ми показа първата си картина.
И не съм някой, който знае много за изкуството.
Филистимец съм и не се чувствам добре.
дори трябваше да се преструвам, че го правя.
Не съм някой, който казва " Знам".
Много се радвам, че е там.
Това е като завивка. " Благодаря."
"Смехът на упованието"
Благодаря ви, че сте тук.
"Не ме интересува."
Така че гледам първата картина.
и се опитвам да мисля за нещо, което да кажа.
за една картина.
Аз съм като: "О."
И казва: "Свали си слънчевите очила."
"За да можете да видите картината."
И съм много честен.
Казах: "Г-н президент, напушена съм като хвърчило."
"Смехът на упованието"
"Трябва да го знаете от уважение към офиса."
"Смей се!"
- И той отиде...
(вдишва)
И аз казах: "Да, да!" И тогава се качихме.
Имаше три кацания, три различни стълбища.
Всичките му картини са били на тези кацания.
или на тези стълби.
И когато стигнахме до последната картина, си помислих:
"Трябва да си помисля нещо."
Взирах се в него и...
Казах му: Боята е толкова хубава.
дебели.
"Смехът на упованието"
И сестра ми Симон каза: "Добре, време е да тръгваме!"
Тя беше на дъното на стълбите, защото ме беше следвала.
и аз казах: "Слава Богу!"
Тя никога нямаше да ме остави сам с него.
Исках да се измъкна, преди да взривя Чейни.
Казах си: "Какво ще се случи после?"
И тогава, преди да си тръгна, казах: "О, Боже, може ли да си направим селфи?"
И той каза: " Разбира се!"
И ще си направя селфи с Джордж У. Буш и мен.
Слизам долу, качвам се в колата с брат ми и сестра ми.
и изпрати тази снимка направо на Андрю Куомо.
"Смехът на упованието"
...и овации.
"Смехът на упованието"
Казах си: "Стига за президент, но не и за губернатор?"
"Смехът на упованието"
И после излезе шест месеца по-късно.
че Андрю Куомо е хищник.
Измъчваше всички на работа.
Ясно е, че е бил хищник и ги е насилвал.
Тормозеше ни по телевизията всеки ден.
Просто ми хареса.
"Смехът на упованието"
Тогава моята девица сестра ми се обади.
И тя казва: "интересно е как се измъкнахте от тези ситуации."
Можеше да се срещаш с Андрю Куомо.
Аз казах: "Звучи разочаровано."
Тя казва: "Това е просто интересно.
"Помисли за времената, когато си близо до лоша ситуация."
Тя казва: "Сякаш нашата мъртва майка е горе в Рая."
за да те пазя и да съм сигурен, че няма да си прецакаш живота.
"Смей се!"
"Помниш ли Марта Макинтош, когато й сложиха шините?"
"И ти си се измъкнал точно навреме."
"Смехът на упованието"
Тя казва: "Отново се започва."
Току-що излезе от там.
Ти не си взел решението, просто се случи.
Казах, че това е много интересен начин да гледаш на всичко.
Така ли мислиш, че майка ни е в Рая?
Като ме блокираш на земята?
"Смехът на упованието"
"Помисли за Бил Косби, помисли за това."
Бях забравил за Бил Косби.
Бях на 20 в казино Боргата в Атлантик сити.
и Бил Косби е имал представление.
Бях две вечери, а той две вечери.
И след първата нощ, вървях из казиното,
и управителят на казиното дойде и каза:
Бил Косби иска да се видите в стаята му в 3 часа.
Казах си: "Ще бъда там!"
"Смехът на упованието"
И имах охрана с мен и човека, който отваряше за мен.
Отидохме в стаята на Бил Косби в 14:50 ч.
Подраних, защото никой не ме взе от училище.
"Смехът на упованието"
Чакам, а после чукам на вратата точно в три часа.
и Бил Косби отваря вратата.
Аз отраснах, кланяйки Бил Косби.
Израснах, искайки баща ми да е по-професионален като Бил Косби.
Исках баща ми да има гинекологична практика в мазето.
С разлюляваща се врата в кухнята и с шибани... чисти пуловери.
Баща ми нямаше да има силата да получи всички градуси, които са му нужни.
за да стане гинеколог.
Той щеше да е по-скоро гинеколог.
Но исках да съм част от това семейство.
Исках да съм сестра на Руди и Ванеса.
и исках да му го начукам на брат ми Тео.
Това исках за себе си.
(размазан смях)
Бил Косби е искал да се запознае с мен?
Знаеш ли колко смислено беше, когато бях на тази възраст.
и не знаем нищо за Бил Косби, което да знаем сега?
Нямах търпение да отвори вратата и когато го направи,
Той имаше тази голяма усмивка от желе.
Отвори вратата и го погледнах и той ме погледна.
И скочих в ръцете му.
И аз казах: "Татко, вкъщи съм."
"Смехът на упованието"
И се държахме за момент.
И тогава той ме пусна.
И тогава вратата се отвори, за да излезе, че съм с двама мъже.
който не е видял,
И лицето му се превърна от желе с пудинг в намръщена усмивка.
И тогава не знаех какво се случва.
Знам, че каза: "Имам ли достатъчно руфи за всички тези хора?"
"Смехът на упованието"
Ще отидем в стаята на Бил Косби и ще си седим там.
И има този голям, малък президентски апартамент.
А аз стоя там с вратата и охранителя си.
И той започна да се впуска в човека, който се отваря за мен.
Бил Косби е казал на човека.
че той никога няма да се отвори за една жена.
Разотивайте се.
И в началото си помислих, че...
- Като...
"На път ли сме?"
И тогава разбрах, че е отровен и лош.
А аз бях млада жена, не знаех как да се защитавам.
Но трябваше да се застъпя за приятеля си.
Казах си: "Трябва да ставаме, това е ужасно!"
"Какво прави?" И ние излезехме от тази стая.
и никога няма да забравя, че тримата бяхме толкова...
Това беше най-лошото чувство.
Дори не можем да си кажем нищо.
Винаги казват: "Не се срещай с идолите си."
А аз съм имал само два идола.
Уди Алън и Бил Косби.
"Смехът на упованието"
И тогава тази история излезе шест години по-късно,
Че Бил Косби взема всички жени, които са дошли в стаята му.
И така, девицата ми сестра ми ми се обади отново.
Тя каза: "Сега знаем защо Бил Косби"
онзи ден беше в лошо настроение.
"Смехът на упованието"
И аз казах: "Малко Бил Косби знае,
че този не би направил нищо в мен.
"Смехът на упованието"
Благодаря ти, Ню Джърси!
- Благодаря ви!
Благодаря ви, момчета!
"Ще се видим утре."
Благодаря ти, благодаря ти, благодаря ти, благодаря ти.
Благодаря!
Благодаря ви, момчета!
Свири рок музика.
(музика избледнява)