ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Тези преси обикновено се появяват
половин милион копия.
от сутрешния вестник на Вашингтон.
Но в нощта преди това,
Според представители на Вашингтон Пост,
Пресата стреля, нарязва чинии.
отстранете части и унищожено оборудване само за няколко часа.
след изтезаването на договора им
и Постът беше принуден да затвори.
Говорител на компанията.
Това прави печатниците и машините за сгъване.
каза, че е видял такива щети.
в други страни, дължащи се на политически бунтове,
но никога преди това в САЩ.
Неясно скърцане на хора.
"Катарин!" "Ние бяхме зашеметени!"
Принудена съм да го причиня на смърт.
Електуални кабели са били скъсани.
Есенциалната работа е прекратена.
И ноутбук хартията е накълцана.
"Пост!"
Напреженията за всички ни бяха неописуеми.
И най-голямото напрежение върху мен беше най-тежкото, което съм имал.
Неяснотата е усложнения.
Насилието срещу хората, които са работили
Всички бяха непоносими.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Не видях как ще се справим.
Бях отчаяна и тайно се чудех:
Ако можех да взривя всичко и да загубя вестника.
Тя е една от най-влиятелните жени.
в страната.
Тя води важен американски вестник.
през много важни времена.
Жена, родена с голямо богатство и привилегии.
Жена, която след това се борила да намери своята самоличност
когато мина през лична трагедия.
От домакиня до главата на издателска империя.
Жената е Катрин Грахам.
издател на "Вашингтон Пост"
грандиозната дама на американската журналистика.
Голяма част от социалните връзки на Катрин Греъм
при носачите и кикотещите по света.
които са включили всички от LBJ на Warren Buffett.
Имам много герои в живота.
и Кей Грахам определено беше мой герой.
Тя беше случайен издател на това, което стана
най-важното писмо в САЩ
в решаващ момент от историята на страната.
Вашият живот по много начини е като два различни живота.
Как бихте опишели всеки живот с две думи?
Жена на вратата.
Работеща жена.
Сега тя е написала много откровена информация за живота си.
Автобиографията й е зашеметчително откровена сметка.
В това число и авантюрите, умствените проблеми.
и убийството на съпруга й, Фил Грахам.
Не мисля така.
че искам да кажа всичко на всички.
Но веднъж като седнах да пиша моята история,
Склонен съм да бъда откровен и откровен.
Казах му каквото можах.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Вестникът е компроматиран.
в тежката метална камера, наричана гонитба.
Видът и снимките сега са в местата, които им се отпуснат.
на мумии се получи добре в аванс.
През юни 1933 г.
Баща ми купи "Вашингтон Пост"
На публичен аукцион за 85 000 долара.
Никой от нас не би могъл да знае тогава.
Какво променящо мероприятие ще бъде в целия ни живот.
Юджин Майер беше голяма бройка.
на Уолстрийт във Вашингтон.
Започнал е на Уолстрийт с много малка сума.
и стана председател на ФБР.
Те бяха първите от Световната банка.
Той беше прекрасен човек.
От първото ми посещение във вестника през юни 1933 г.
"Пост" винаги е бил част от живота ми.
Замесих се сериозно в битката.
За да подобрите хартията.
Чета "Пост" всеки ден.
Подкрепен, насърчен, дори критикуван.
Когато отпътувах за колежа една година след покупката,
С родителите ми отговаряхме неуморно.
За това, което се случи.
Дипломата ви е от Чикагския Университет.
"Сан Франсиско Нюз".
Звучи като чудесно лято, което сте прекарали там.
и наистина сте покривали.
като млада стажантка.
Крайбрежието на Сан Франсиско е чудесно място.
Покрих трудов спор на докер.
Беше заключено.
и се запознах с преговарящия за синдикатите.
и главата на съюза "Хранилище".
Въпреки, че не е правилно тези дни,
Сближих се с тях през нощта.
и се качихме горе и надолу по брега.
Да пиеш това, което е известно като дирижабли.
И те бяха уиски, уиски и бира.
И можете да вземете трета безплатно.
ако сте платили 25 цента за първите две.
Знаеш ли, във всеки бара винаги е имало пиано.
И това беше наистина прекрасен романтичен момент.
Добре си изкарах.
После се върна във Вашингтон.
Баща ми излезе и каза:
Мислех, че ще се върнеш у дома.
И няма ли да дойдеш да работиш върху "Пост"?
Какво имаше предвид?
И какво си помислих?
Сигурен съм, че не е разговарял със сестрите ми.
Или дори брат ми по този начин.
Сигурен съм също, че нито един от нас не ме видя като мениджър.
"Погледнато назад,"
Мога само да предполагам, че съм искал да бъда журналист.
И че има вестник.
Затова дойдох и отидох на работа.
на редакционна страница на Пост,
като редактор на писма до редактора.
И пишех от време на време редакторски книги.
от тези, които ти казват да не ходиш по тревата.
- Да.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Израснах в дните, когато жените...
Не е толкова ярка, колкото мъжете.
Не е в състояние да се научи.
Предполагаме, че по това време мъжете ще продължават.
и имат кариера, а жените могат да имат работа.
но после ще се омъжиш и ще имаш деца.
Очакваше се да имаш семейство, да управляваш къщите.
И ако имахте свободно време, да свършите добра работа.
С баща ми ставахме все по-близки.
Докато майка ми и аз растяхме заедно.
Въпреки, че му липсваха подаръци за интимност,
В много отношения любовта му към него все още ме подкрепяше.
Той беше присъстващият баща, достатъчно странно.
Майка ми се самоунищожи.
Тя каза: "Аз бях предана, но почти не и обичаща майка."
Тя помисли, че това е неин дълг.
за да ни отгледат добре.
правилните сестри и гувернантка.
където трябва.
Но не трябваше да е там.
и не трябваше особено да го прави.
Физическа любов към нас.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Влиянието на майка ми върху нас често е противоречащо.
Тя направи непостижимо високо за нас.
Притискане до смърт.
И да подкопаем нашите способности, за да можем да го направим.
Каквито и малки цели да сме си поставили.
Ако кажа, че обичам тримата мускетари,
Тя отговори, като каза, че не мога.
Благодаря ви, освен ако не чета първите три тома.
На френски, както го е направила тя.
Това е домът на Вашингтон.
на г-н и г-жа Майер от 26 години.
На около 2 мили от Белия дом.
Добър вечер, г-жо Майер.
Добър вечер, Едуард.
Майка ми беше много силен.
Беше невероятна, брилянтна.
Написала е много добре.
И тогава тя започна да се интересува от последната част.
от живота си, от социални, социални и образователни проблеми.
Ти си един от най-заетите хора, които познавам.
Какъв е последния проект, г-жо Майер?
Следващата седмица...
Много от нас се опитват да получат конференцията в Белия дом.
за образованието, което да реши, че се нуждаем от федерална помощ.
за училищен строеж, Едуард.
Но това ще е битка.
Знам, че е така.
Къде е г-н Майер?
Обзалагам се, че както винаги е в библиотеката, нали?
Да, чака ни в библиотеката.
И най-вече тя, предполагам,
Пропагандирахме тези митове за момичетата Майер.
Трябваше да е.
И че трябва да сме забавни и ексцентрични.
Много е известен.
И всички тези неща, които знаех, че не съм.
Г-н Майер, чувал съм да се казва, че целия Конгрес
"Вашингтон Пост" за закуска.
Това го прави най-влиятелният вестник в града.
Е, удовлетворението ми като вестникар
това е целта, която имах, за да я купя.
изглежда, че е в процес на изпълнение.
под ръководството на моя син.
като издател на вестника.
Ние се оженихме, когато още не бях на 23 г.
Той беше почти на 25.
Всички, които го познаваха, бяха пленителни от него.
Беше толкова забавен и интересен.
И наистина, понякога хората го срещнаха за 10 минути.
и се поддаде на своя амулет.
Фил Грахам беше прекрасен човек.
Той дълбоко симпатизираше на когото и да говори,
бързо, емоционално разбираше неговата публика.
Баща ми беше страхотен, чаровен.
Беше много харизматичен.
Всичките ми приятели го обичаха.
Той наистина осветля стая.
"Ненадминато" е точната дума.
Баща ми обичаше Фил.
Бяха много, много прекрасни отношения.
И така той убеди Фил да дойде в "Пост".
Искал е да е сигурен, че има наследник.
И така баща ми се казваше Фил.
Става издател, когато не е на 31.
Моят дядо, Юджийн Майер,
поиска от баща ми да стане издател на "Пост"
и каза, че ако не го направи,
Той си помисли, че ще трябва да продаде вестника.
защото единственият му син не искаше да работи в "Пост"
и не помисли за дъщерите си.
Аз притежавах една трета, а той притежаваше две трети.
От контролните дялове.
Баща ми беше уредил това, защото ми каза:
Никой не трябва да работи за жена си.
Фил го е управлявал много добре и е направил вестника много по-добър.
Нюзуийк беше продаден и Фил го купи.
Беше висок, красив, харизматичен.
и той беше прекрасен издател на вестника.
С Фил си прекарахме много добре.
Израснах в тези години, най-вече благодарение на него.
Но винаги той е решил и аз му отговорих.
И все пак, въпреки, че бях напълно пленителен и чаровен от Фил,
Бях малко възмутен, когато се замислих за това.
И да се чувстваш такава пълна зависима.
На друг човек, изглеждах, перверзно,
Да се наслаждаваш на ролята на жената на вратата.
Сбъркал се е с всички.
Всички сенатори, всички конгресмени.
Дойдоха у нас, беше забавно.
Тогава Вашингтон беше много по-небрежен.
Хората идваха у дома.
Нямаше тайни служби наоколо.
Така че дори като деца беше забавно.
"Катарин" Усещам се, че съм непочтена.
Президенти Кенеди и Джонсън, преди да бъдат президенти.
Кенеди, той беше много чаровен.
Той се шегуваше, интересуваше се от теб.
Съсредоточен е върху този, с когото говори.
И беше за първи път.
познавахме президент на нашата възраст.
Разбира се, Фил имаше друга връзка с тях.
защото се замеси в политика с тях.
През 1957 г.
с тогавашния водач на мнозинството,
Линдън Джонсън, като приема закона за гражданските права от 1957 г.
Замесен е в това.
в десегрегацията на училище "Малкия Рок".
и искаше да попречи на Айзенхауер да изпрати
войниците там.
И когато се провали,
Мисля, че това го хвърли в първата депресия.
Беше болен от маниаци-депресивност.
преди да се използва литий.
Значи е страдал от нелекувана маниакална депресия.
Мислех, че Фил буквално ме е създал.
Толкова бях под нивото му.
Заинтересованията ми бяха по-добри. Бях сигурен в себе си.
Но в същото време имаше едно крехко нещо, което...
Той ме строяше, в известен смисъл,
Той също подкопаваше самоувереността ми.
Ако твърде дълго разказвах история, той щеше да ме гледа.
И точно такива неща ме накараха да се замисля.
"Сигурно съм скучен."
И предполагам, че това доведе до мълчанието ми.
Значи сте разбрали, че има любовна връзка?
Да, това беше последната година.
През 1963 г.
Да.
Беше на телефона с една млада жена, а аз не знаех.
Предполагам, че съм бил гъст.
но както и да е, не го направих.
Влязох и казах: "Вярно ли е?"
И той каза: "Да!"
и каза всичко, което му е станало.
е по моя вина и иска развод.
Беше толкова непохватен, че в един момент...
Мисля, че президентът Кенеди трябва да изпрати правителствен самолет.
на запад, за да върнем Фил Греъм.
който по някакъв начин се държа зле, за да го върне във Вашингтон.
Бях женен 23 години за Фил Греъм.
Опитах се да запазя живота на децата, както преди.
Колкото е възможно и външния свят да не подозира.
В резултат на всичко това,
Аз бях близо до момента на разпадане.
Каза, че отива с тази млада жена.
и щеше да вземе вестника със себе си.
Но толкова ми пукаше за вестника и компанията.
че не мога да се справя с това.
И щях да се разровя в този момент.
и че ще се боря.
Фил Грахам се връща у дома.
след като е бил в институция.
Беше там само шест седмици.
но той... той изглежда много, много по-добре.
И получи един ден почивка от психиатрията.
И каза, че иска да отиде във фермата ни.
И си помислих, че се тревожа за това.
но докторите всички се караха за това.
дали да си ходи или не,
но беше много манипулативен и ги накара да го пусна.
И ме подмами да мисля, че е по-добър, отколкото е.
Спусна се и се самоуби.
И го намери?
Да.
Тя си подремваше.
а баща ми извади пушка и влезе вътре.
и се застреля.
И за четирима ни беше ужасно, всеки по свой начин.
Бях на 18.
Бях между първите и вторите години в колежа.
И има много хора в...
в света, който живее със самоубийците в семейството.
и си помисли за това.
до края на живота ти.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Когато баща ми умря, тя трябваше да реши,
"Ще продадете ли компанията?"
Мисля, че повечето хора са очаквали да го направи.
Или по някакъв начин ще се опитам да го управлявам сам?
Въпреки, че нито една жена не се занимаваше с такива неща,
Мисля, че в САЩ.
Тя е решила сама да го управлява.
и това се развива.
Чудих се как това решение ще се върне при магната.
са я наранили като майка на четири деца.
Мисля, че това са проблеми на която и да е майка.
Винаги има сълзи между дома и работата.
Момчетата бяха много разбрани.
и много добре.
и ми се струва, че са оцелели доста добре.
Аз също.
Бях решен да пазя вестника.
На мен ми се струва, че това е място за живеене.
Докато синът ми не порастне.
изведнъж Катерина Греъм става издателка.
Целият й съвет са бели.
Гигантски кръг от бели мъже.
всички, които имат снизхождение,
Предпазливо отношение към нея.
Тя нямаше никой на своя страна.
и всеки, който говори с нея, имаше своя гледна точка.
Тя нямаше представа как да напише реч.
и беше много нервна от това.
Репетираше отново и отново.
Тя каза: "Ще има много слухове наоколо."
за тази компания, която се продава,
и искам да ви уверя, че не се продава.
и няма част от него за продаване.
Това е семейна компания.
и има още едно поколение.
Беше наистина трудно.
защото не знаех нищо за работата.
Не знаех нищо за мениджъра.
Не знаех нищо за усложнени редакторски въпроси.
Не знаех как да използвам секретарка.
Тя беше... извън... неуверена в себе си.
Тя се усъмни в себе си, както всеки друг.
За нея това беше обезкуражещо.
Репетираше коледните си речи.
в нашите спални като, нали знаеш,
Добре дошли на Коледното парти.
Радвам се, че си тук.
Аз мълчах цяла година.
и отне много смелост първия път.
Зададох въпрос на редакционен обяд.
Бях толкова уплашен.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Малко по-късно, Кей Греъм дойде за мен.
Слязохме в парка.
На Конституцията авеню.
За да се отвори панаира,
Спонсориран е от Вашингтон Пост.
Кей направи чудесна реч.
Поклащайки се през цялото време,
Удивително е, че една жена е по-почтена.
Трябва да се страхуваш.
Колко добре Кей Грахам поема.
След трагичната смърт на Фил.
Мисля, че сама се е накарала да бъде истинска част от живота.
В бизнес империята и в това отношение,
Да имаш по-интересен живот.
Тя е примамлива жена.
Но за съжаление, когато знаеш и харесваш някого,
Това го прави още по-болезнено.
Когато този вестник ви раздели несправедливо.
Мисля, че трябва да работим.
На г-жа Греъм.
Г-жа Грахам твърди, че
Тя е най-добрата ми приятелка и всеки ден ме убиват.
Джонсън, за мен, беше корав, издевателстваше и сключиха сделка.
но беше много способен.
С Джонсън знаеше как да натисне бутоните й.
но Постът беше наистина независима.
Здравейте, г-н президент.
Здравей, скъпа. Как си?
Добре съм, а ти?
Знаеш ли, само едно нещо не ми харесва в тази работа.
е, че съм женен.
И никога няма да мога да те видя.
Просто чувам този сладък глас.
И това винаги е по телефона.
Искам да се измъкна от тук и да бъда
Като едно от тези млади животни в ранчото ми.
Скачай на оградата.
Смей се
Това ще ме прецака до края на месеца.
Ясно би се опитал да я хареса.
но тя беше много, много умна.
и чете добре хората.
Когато Фил беше тук,
Сядаше и пишеше в ръка за 30 минути.
Това, което ще направим и ако просто отидеш в Рая,
Доведете го, доведете го там, където може да седи.
И ме посъветвай за известно време.
Можеш да бъдеш приятел с хора от правителството.
но помнят, че вестникът е на първо място.
Има ли този избор, който направи през 1963 г.
да отидеш в бизнеса и да го управляваш.
имаше ли ефект върху теб лично?
на личността ти?
За мен е странно как.
как това, което правиш по цял ден, променя това, което си.
В известен смисъл, това е свободата на жените.
на което много хора се смеят.
Говорят за много неща тук.
но мисля, че имат много важно значение.
което е промени в нагласите към жените, които работят.
Когато се запознах с Кей,
Изненадана съм колко е срамежлива.
Хората може да са изненадани, че тя и аз бяхме приятели.
защото е от много влиятелно семейство.
Бях дошъл от работнически квартал.
в Толедо, но мисля, че много от нас са
които бяха нейни приятели, разбраха.
че Кей е много по-универсален човек.
но на мен ми се струва, че тя страдаше от идеята.
че жените подкрепят мъже, които са действали.
но жените не са действали сами.
И това беше идея за собствената й майка.
Освен света.
Има ситуации, в които...
когато сте равни с мъжете.
на заседание на комисия или нещо подобно.
В която имате чувството, че не гледат много на гледката ви.
През последните две или три години се запознах с това.
че много мъже не обичат да работят за жена.
Почти никой не е познавал никого.
които са работили за една жена като шеф.
И ако мъжете са имали неувереност, тази ситуация ги е извадила наяве.
В продължение на 10 години,
Научил съм се на управление в "Пост"
И се качих в Нюздейк.
и продължавах да се опитвам да науча въпросите от мъжете.
които управляваха нещата.
И разбира се, те всички бяха мъже.
"Пост" трябва да е по-добра.
и тя искаше някой на различен етап от кариерата си.
някой, пълен с енергия.
Някой, който е искал да е там през цялото време.
някой, който ще раздвижи това място.
А Бен Брадли беше...
Шефа на Вашингтон в Нюзуийк.
Майка ми ми каза.
че ще го направи редактор на "Пост".
Знаех, че това е решаващ избор.
за Постът и за нея.
Попитах го: "В какво се интересувате?"
Бен каза: "Сега, когато ме попита,
Той каза: "Ще дам лявата си."
Да бъдеш управляващ редактор на "Поуст".
След няколко дни ми каза:
Знам, че ще е страхотен.
Тя бързо разбра кой е той.
и той бързо разбра коя е тя.
Имаме много малък персонал.
Изградихме големината и качеството на персоналът.
Бен Брадли.
Мисля, че признанието на Бен
на това, през което е минала Катрин с Фил Греъм.
беше проницателно.
и вероятно е изглеждал така добре или по-добре.
по време на прехода й към издател
и един свят.
Аз съм президентът на Вашингтон Пост Къмпаниън.
В която има три дивизии.
"Вашингтон Пост"
Има отдел "Телевизия" с четири телевизии.
И две радиостанции, които са собственост на Ню Йорк.
През ноември '66 г. започнах в Нюзлийк.
Ако сте идвали в Нюздейк като жена,
за първи път те сложиха на пощата.
където сте доставили пощата на всички писатели.
И тогава те преместиха при изследователя,
който е чекър на фактите.
Това беше трудно и бързо правило.
Дори и да е била на името на Кей.
Днес повечето жени
все още са на същата досадна работа.
И изкарват само половината от това, което изкарват мъжете.
Незаконно е сегрегирането на работни места по пол.
В закона за гражданските права от 1964 г. това е забранено.
Беше 1969 г. и тогава започваме да организираме.
И така, аз, като млад репортер в отдел "Лайф"
започна да отразява истории за женското движение.
Нюзуийк взе решение, че това ще е история на прикритието.
на женското движение,
и това наистина галванизира жените.
да подадем жалба до EEOC
и да го обявим публично в деня, когато
че Новините на седмица са се появили на трибуната си.
с история за прикритие, която се казва "Жени в Револт".
И искаме да кажем на Катрин Грахам,
за това, че сме подали дело.
Усетихме, че откакто е собственичка на Нюсседмицата,
че трябва да я предупредим.
за това, че сме подали дело.
Не трябва да разбира по новините.
Сигурен съм, че на Кей й е било трудно.
защото все пак тя беше собственичката.
И все пак нейното сърце и симпатии
вероятно са били с жените, които я удрят.
Казаха й, че жените са подали жалба.
и тя каза: "На коя страна трябва да съм?"
Знаеш ли, тя вече имаше чувството, че е жена.
в професия, където не я вземаха на сериозно.
Тя не беше уважавана.
И все пак нейната компания също беше съдена.
за същата дискриминация.
В края на краищата, жените стават все по-силни.
Не само да изследвате, но и да пишете.
Женското движение се е появило в края на 60-те.
Бях на работа през 1963 г.
И така, аз го изживях.
Докато бях на върха на една компания.
Знаеш ли, тя трябваше да премине през своя собствен преход.
Тя също беше човек от нейното поколение.
което е било преди нашето поколение.
И така, мисля, че този момент беше един от промените за нея.
Трябва да призная, че предполагам, че...
заради напълно частния живот, който водих,
и доведено с три много силни лица във формата.
от родителите ми, а после и от съпруга ми.
който беше много умен и много...
Преобладаваща.
че наистина няма място за повече превес.
Да го кажем така.
Една от първите ни срещи дойде.
защото искаше редакторския съвет на Вашингтон Пост.
за редакционна подкрепа на поправката на равните права,
и не са го правили.
Усетила е, че не може да ги поръча.
Така че ме помоли да се обърна към редакционна среща.
Не съм сигурна, че съм сигурна.
И разбира се, все още нямаме поправката на равните права.
Равното заплащане за равния труд.
Тези жени искат равни възможности за работа.
Равенно заплащане с мъжете за една и съща работа.
Тук са.
Много жени работят, почти 30 милиона от тях.
но малко на изпълнителна позиция.
Беше част от женското движение.
за да превъзмогнем по-ниската си роля
че обществото е дало хора.
И Кей, знаеш ли, имаше този двойнствен начин,
защото го имаше не само от обществото, но и от семейството си.
Най-нещастните жени работят при
е самонаранената.
Че ако си голям, ще мислиш за себе си.
като гражданин от втора класа,
че винаги се самоунищожаваш.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Колкото и бавно да се учих,
Най-накрая ставах все по-наясно.
Най-важното за мен не беше централното съобщение
В Движението, че жените са равни, жените са равни.
Но тези жени имаха право.
"Избрах кой начин на живот им е удачен."
Всички имахме право на справка.
Ако не беше това, щяхме да хванем човек.
Дръж го и му харесай.
Тя се промени.
Тя получи по-голямо чувство за това, коя е тя.
и какво е постигнала.
Тя не искаше лейбъла да е феминистка.
но тя беше на челото на всичко.
Виждам как се движиш с жените.
я е въвела в себе си.
Искам да кажа, че това е, което е преживяла.
Само че е била много напред в опита си да го направи.
"Спрете войната във Виетнам!"
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Провинцията преминаваше през голяма смяна на морето.
защото е бил във война във Виетнам.
която не беше подкрепена от по-голямата част от американците.
Администрацията на Никсън беше от другата страна.
И това направи много трънлив сет.
Обстоятелства за информация за Кей и Вашингтон Пост.
Репортер на "Таймс" получи копие.
на така наречените документи на Пентагонът.
от Даниел Елсберг,
Историк, който е работил в Пентагонът
заделяне на история за това как Съединените щати
влезе във войната във Виетнам.
Генерал Хейг, сър.
Днес Министерството на правосъдието отиде в съда в Ню Йорк
и имам временна заповед за задържане на "Таймс"
от публикуване на следващите и последните две части.
Федералното правителство така и не стана.
вестник, за да спре да пише.
Елсберг се обади на редактор на "Вашингтон Пост"
когото е познавал и иска да види останалата част от историята.
Той идва в този абсолютно решаващ момент,
защото Катрин Греам ще го вземе.
Вашингтон Пост, точно в този момент.
Всички са ужасени.
че Никсън по някакъв начин ще прецака всичко.
Така че Кей трябваше да вземе това решение.
дали да принтираме документи на Пентагон.
От страна на правителството стана ясно, че:
не трябва да го принтираш.
Секретно е.
Кей получи съобщение:
"Искаме да знаете, че компания, осъдена за престъпление,
например накърнване на закона за Шпионаж,
не могат да бъдат притежавани.
Посланието ни заплашваше с криминално преследване.
И това продължи, за да се отбележи, че документи с... престъпника...
Решения срещу тях.
очевидно не е можел да има телекомуникации.
Телевизията на нашите телевизии приспа прихода.
да подкрепим Вашингтон Пост
който не е изкарвал пари в онези дни.
И така, бизнесмените казаха:
"Помисли за това."
Тя знаеше, че адвокатите й казват:
Не пишете тези истории.
Това ще постави вестника в смъртна опасност.
И Кей разбра.
че тя трябва да вземе решението.
Редакторът беше на телефона, за да продължи.
И си помислих, че можем да рискуваме.
Въпреки, че беше много опасно.
Вярвала е на Бен.
и в крайна сметка тя предпочиташе неговата присъда,
което беше от голямо значение за бъдещето на "Пост"
за да получи историята във вестника този ден.
Не се отлагай.
Казах: "Да вървим!"
Затворих, защото се уплаших.
След като трябваше да взема това решение толкова бързо.
И те си казаха:
а на следващия ден принтираха историята във вестника.
Тази сутрин "Вашингтон Пост"
в пробива и започна да издава
други части от същите документи на Пентагон.
Тук във Вашингтон.
Министерството на правосъдието отиде в съда.
да се опитаме да спрем "Пост" да продължи да ги публикува.
Две седмици не сме публикували тези документи.
докато минавахме през съда.
Върховният съд отказа на правителството.
и да на вестника.
Гласувайте за 6-3, за да можете да видите Ню Йорк Таймс.
и Вашингтон Пост
Много сме доволни.
не само от вестника,
което не е най-малкото, за което се тревожим.
но доволни от гледна точка на обществото.
и хората имат право да знаят,
за което се тревожихме.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
публикуването на документи на Пентагон означаваше
че това е опасен вестник.
Опасен, ако беше лъжещия политик.
Опасно е, ако беше корумпиран човек.
Това ни постави в същата ситуация като Ню Йорк таймс.
И хората казаха: "Ню Йорк Таймс"
и Вашингтон Пост за първи път.
Две големи документи.
Изковало е доверие във вестника.
които имахме помежду си.
голямо чувство, което имахме в Катрин Греъм.
който ще е с нас при всякакви условия.
Точният човек е контролиран.
"Вашингтон Пост Къмпани" по това време.
Имаше малко хора, които щяха да се държат като нея.
Той ни подготви за "Уотъргайт".
За трудните решения.
И затрудненията с правителството.
Ще трябва да го направим в доклада на "Уотъргейт".
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Беше един вид фарс.
Пет мъже, открити във Водолазната врата.
с хирургични ръкавици, които влизат в нещо.
Не можеш да кажеш защо или какво.
Съдията попита водещия крадец, Джеймс Макорд,
Къде работихте?
И Маккорд каза:
На първия ред изтърсих:
Надявам се под моя дъх: "Мамка му!"
Г-н МакКой е освободен под гаранция.
Защо не и другите?
Джеймс Маккорд беше шеф на охраната на ЦРУ.
и отговаряше за сигурността в изборната комисия на Никсън.
На следващия ден с Удуърд ни казаха, че...
да влезем в офиса и да продължим работата по историята.
Намерили са малко повече информация.
и понякога голяма част от допълнителна информация.
които водят историята в неудобна посока.
За нула време, тя се превърна в нашата история.
И разбира се,
Реакциите на администрацията се разрастнаха.
и те станаха много напрегнати.
Добре.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Ние пуснахме тези истории и никой не ги е взел.
Те излизат по телефона и никой няма да ги управлява.
Други документи не ни повярваха.
Не, не, не, не, не, не.
Обикновено някой прави голяма история, отива навсякъде.
И нямаше да ходи навсякъде.
"Вашингтон" "Пост" срещу Ричард Никсън.
Хората на Никсън искаха да бъде видяно.
като "Уашингтън Пост"
Стига да е "Уашингтън Пост"
той беше непроницаем.
Никой не разбира историята.
и така тя наистина се тревожи.
И тя: "Ако е такава хубава история,
Къде са всички на тази страхотна история?
Всички имахме съмнения.
Катрин го направи и му се подиграваха.
Хората, които били приятели, казали:
"Сигурен ли си, че знаеш какво правиш?
Полудя ли?
Имах работа с посланици.
с американски дипломати.
Имаше общо чувство.
"Вашингтън Пост"
"Защо го правите?"
И четещите пишеха на мен.
"Постът на задните мотиви"
"Лошата журналистика, липсата на патриотизъм."
Като анонимна Белия дом, каза: "Тайм!"
"Вашингтон Пост".
"Вашингтон Пост"
Имаха редакционални обяди.
Беше поканена.
Хенри Лус започна с време Магазина.
Съпругът й е починал през 1967 г.
Хенри Лус, когото всички наричаха Хари,
вероятно е имал по-голямо влияние върху американската публика.
освен президента на САЩ.
И Клер беше много, много силен човек.
Тя стана много упорит републиканец.
Както и да е, Клар започна наистина да напада ноутбума.
И в един момент Клеър казва:
Снощи, в съня си, Хари дойде при мен.
И Хари ми каза, че това, което "Вашингтон Пост" прави
ще унищожи демокрацията.
И в този момент, Кей Грахам, която беше
седеше отсреща и не каза нищо.
веднага ми отговориха.
В тази нейна високоскоростна реч,
"Клеър, това е много странно.
Защото снощи Фил дойде в съня ми.
и каза, че Хари е пълен с глупости.
Не, не, не, не, не, не.
Мразя кавгите и такива сцени.
но когато съм в ъгъла, мога да се боря.
Научила се е как да сплашва хората.
от всички, които е срещнала.
Очевидно съм израснала на тази работа.
Трябва.
Бях много напрегнат.
Не мисля, че имаме друг избор, освен да продължим.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Има авантюризъм.
на отразяването на историята.
Разбрахме за тайния фонд.
и намерихме Джон Н. Мичъл,
бивш генерален прокурор на Съединените щати,
и бившия партньор на Никсън.
и мениджър на кампанията си,
че е един от тези, които контролираха този фонд.
Няма показания или доказателства.
че всички средства са били източени.
на комитетите във връзка с подсвиркванията на "Уотъргайт".
Така че имах телефона на Мичъл.
Обадих му се и той вдигна телефона.
И му казах защо се обаждам.
Имаше история във вестника на следващия ден.
Започнах да му я чета.
И стигнах до Джон Н.
докато генерален прокурор на САЩ,
контролираше секретен фонд.
И Мичъл каза: "За Бога, всички тези глупости!"
ще пуснеш вестника.
Ако го принтираш, Кейти ще го получи.
цицата й е хваната в голям, дебел гризач.
И буквално настръхнах, буквално.
Затвори телефона.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Бен каза на Карл да използва всичко.
С изключение на конкретната информация за моя гащеризон.
Имаше концентрация върху мен.
Като олицетворение на вестника,
Защото бях жена в тази работа.
Затова го направих аз.
Искам да кажа, че това беше силно съобщение.
По-лесно е да тръгнеш след жените.
Знаеш ли, просто е по-лесно.
Искам да кажа, че и тя беше перфектната цел.
жена в света на един мъж.
Мисля, че беше трудно за мъжете да приемат този факт.
че жените могат да бъдат повече от,
секретаря в офиса.
Сигурен съм, че Никсън я е погледнал като...
Тя дойде случайно на работа.
и беше неприготвен.
Мисля, че е бил истински героиня на Джекил-Хйд.
защото имаше всичко това.
че виждаме да излиза на записите.
и това е много ниско за него.
През октомври темпото на цялата история започна.
Мисля, че за първи път започваме да виждаме
общи линии на целия заговор
и следващото прикритие.
Водолазът изискваше вземане на решения на всякакви нива.
и това изискваше голямо сътрудничество.
между Бен и Катрин.
По отношение на натиска
че издателят е бил вътре, е бил огромен.
Изнасях много речи, защитавайки ни по време на "Уотъргата".
Това предложение е направено лично.
и нека прибавя, че не съществува, омраза към президента.
Лично поръчах кампания.
срещу администрацията на Никсън.
Опитах се да обясня.
че не търсим администрацията.
Не сме имали такова намерение.
Това не е обвинение, което можем да си позволим с лека ръка.
защото отива право към централния проблем.
честност и обективност,
Различава се от предубедеността при отразяването на новини.
Г-н Президент, г-н Колсън.
Знаехме, че "Уотъргейт" е голяма досада.
за повечето американски хора, а Никсън спечели със свлачище.
Президентът Никсън беше преизбран
С 61% от гласа
Имайки предвид колко малко влияние имаше Ватергата.
Никсън веднага се обърна към отмъщението.
И за укрепване на властта.
Нечестността често е в очите на
Особено, когато чувства, че се интересува от себе си.
Влиянието му е сериозно.
С други думи неутрални новини.
В края на краищата, ние сме в бизнеса, за да опишем хората.
И тяхната дейност, както и техните причини и проблеми.
Това е простият факт, че хората не го харесват.
Да се опише от другите.
Първата работа на журналистиката:
и това е от голямо значение, за да се притисне властта,
Притискане на властта, авантюрен натиск.
докладващо налягане,
Интелектуален натиск върху идеите, които се изпускат от властта.
И ако вестник или място, което е сериозно, не го прави,
Те не правят нищо.
Сценаристът на репортерите и редакторите
В историята на "Уотъргайт" се говори само за себе си.
По наше мнение, той говори добре за американската журналистика.
За това, което наистина се свежда до...
Не е нищо по-малко от страната на първата поправка.
Свободата ни да съберем новини и да я публикуваме.
Свободата ти да я прочетеш.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Никой репортер не е от Вашингтон Пост.
някога ще бъде в Белия дом.
Ясно ли е?
Никой репортер не е от Вашингтон Пост.
Ще бъде отново в Белия дом.
И няма фотограф.
Никой фотограф, ясно ли е?
Никой не трябва да е вътре.
И ако е необходимо, ще те уволня.
Разбираш ли? Разбирам.
Добре.
Те наистина ни преследваха.
Те се опитваха да си го върнат.
Те искаха да направят толкова, колкото можаха да ни направят.
Администрацията на Никсън беше обвинена днес
да вдигат най-тежкото предизвикателство пред свободните медии
в съвременната история.
Две телевизии от Флорида.
от "Вашингтон Поуст Къмпани",
чийто вестник често е критик към администрацията,
Сега се изправяме пред подновления на свидетелствата.
Ако хората могат да усетят вашите телевизии,
които са много скъпи, защото са в опасност,
пасът ти пада.
И стана.
Идеята, че можем да си загубим телевизиите.
са се гмурнали.
Така че компанията струва половината от това, което е била.
преди да е тръгнал "Уотъргейт".
Наистина са го зарязали.
От 38 на 21.
Беше евтино на 38 години, що се отнася до истинската стойност.
но го изхвърлиха.
и го изхвърлиха големите институционални притежатели.
Така че за много кратко време,
Можем да купим голяма сума.
на дяловете "Б", които имат ограничена право на глас.
Те не са заплаха.
при семейството на Грахам за контрол.
Той купи компания, а аз не го познавам.
Проверих го и го прегледах.
Страхувах се, че ще го купи.
И се тревожих, че не е добронамерен.
Опитваше се да ме направи номер едно.
и всички около нея й казали:
"Пазете се от него."
Уорън Бъфет не е известен през 1973 г.
Не е написал много за него.
и не знаех какво да правя.
Никой не е правил подобно нещо.
но майка ми често имаше големи способности.
за да познаят хората, които са много талантливи.
Много хора казаха: "Обърни го.
Той купува твърде много стока.
Има предвид, че не си добър.
Моят роден инстинкт,
и мисля, че го научих от Фил, всъщност,
"Да видим какъв е."
И исках да се срещна с него.
Тя щеше да идва в Калифорния.
Бяхме в къщата си в Лагуна бийч.
Баща ми купи бански и се преструваше, че...
сякаш е бил на плажа, което не е направил наистина.
но искаше да се прави на г-н Калифорния.
защото тя щеше да дойде и това беше голяма работа.
Беше като че ли кралицата е пристигнала, според баща ми.
Казах: "Г-жо Греъм, вие контролирате тази компания."
заключено, заредено и буре.
но ти все още се тревожиш за мен.
Затова казах: "Това, което правиш, е да ме гледаш."
а ти виждаш зъби и ти казвам:
Това са бебешки зъби, но винаги ти изглеждат като зъби.
И нищо не мога да направя, освен да ги извадя.
Ще ги изкарам всичките.
И казах: "Ще подпиша сделка."
че никога няма да купя друга акция.
от "Уашингтън Пост", освен ако не ми дадеш разрешение.
Искам да си щастлива с мен.
Не искам да се тревожите за мен.
Той мисли много креативно за бизнес.
И си помислих: "Този човек е наистина ужасен."
И той ме научи на толкова много бизнес.
Бях голям късметлия, когато разбрах, че...
че е пристигнал на вратата ни внезапно.
Тя имаше повече късмет.
Благодаря на Бога, че нашата стока стана толкова евтина.
че това е привлякло вниманието на Уорън през 1973 г.
но беше най-хубавото нещо.
По работа...
това беше най-хубавото нещо, което се е случило на Кей Грахам.
Така че го опознах по-добре и по-добре.
И най-накрая го поканих на борда.
Виждала съм неща, които не би си помислила, че ще видиш.
В корпоративна Америка ще го кажа така.
Получаваше много глупости от директорите.
които бяха извинение за лошата работа,
Казва й, че ако разбира повече от бизнес,
Направиха нещата както трябва.
Всички работиха върху нея.
Искаха да са близо до нея и да я ръководят.
Толкова, колкото можаха и искаха да играят на страховете й.
Изградил е самоувереността й.
и той й казал: "Ще се справиш.
Умен си и се справяш чудесно.
И тя трябваше да чуе това.
Винаги е бил много добър в жените.
Той имаше две сестри и те са толкова умни, колкото и той.
И нямаха същите възможности.
Така беше, когато бяха по-малки.
Очакваше се да бъдеш домакиня.
или учителка, сестра или секретарка.
Мисля, че баща ми научи много от майка ми.
Израснах в къща.
където не получих съобщение
като единственото момиче в семейството.
Но съм сигурна, че г-жа Греъм получи това съобщение.
и знам, че баща ми би казал, че сестрите му...
получи същото съобщение.
Така че той й е бил много от полза в този смисъл.
Мисля, че се научи само на един тон от него.
Мисля, че от нейна гледна точка,
той буквално промени живота й.
Не знае номерата, не разбира от финанси.
Той й беше гид и треньор.
Идваше на срещи на борда.
с около 20 годишни доклада,
и той ще ме запознае с тези ежегодни доклади.
Искам да кажа, че беше като да отидеш в бизнес училище.
с Уорън Бъфет.
Бях й най-добрата приятелка.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Имаше причина да се тревожим за това.
Никсън би могъл да направи това с телевизиите.
Винаги е чувствала, че "Пост" е по-уязвим.
За финансовите проблеми, отколкото беше.
Г-н председател, г-н Колсън.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Много нощи се тревожа.
Самото съществуване на "Пост" е заложено на карта.
Имаше заплахи.
Хенри Кисинджър, като начало, й каза да внимава.
Бен Брадли, вашият редактор,
каза, че имаш смелостта на крадец,
което имаше предвид като комплимент.
Не те ли беше страх?
Когато Бен каза: "Смелост на крадеца",
Това е един вид хубава поговорка.
което означава, че управлението на хартията
че ще подкрепим редакционерите.
И отговорът, на който се страхувахме, е да.
Заложили сме много.
Ще ги видите заедно в новинарския отдел.
и имаше голяма близост.
Не само, че работиха добре заедно.
и с известна ефикасност и обща цел,
но тя беше зад него и не само с парите си,
но с нейната институция и подкрепа.
Брадли разбираше Катрин Грахам.
Дал й е доверие и тя му е дала разрешение.
Тя каза, че трябва да се направи проучване.
във всички незаконни случаи на администрацията на Никсън,
да занесем документите у дома, да ги пазим всяка вечер.
за да не могат да бъдат иззети.
от всеки Никсънец отвън.
Обади ми се пазача на масата.
Каза, че имал заповед за записките ни.
Брадли каза: "Почти малко.
Просто ме оставете да ви се обадя.
Обади се на Катрин и каза:
Това не са вашите записки.
Катрин каза, че това са й записките.
И ако някой отива в затвора...
за това, че не са предали записките си и не са ги предали.
ще е тя."
Трябвало ти е смелост.
Трябва да можеш да издържиш на неща.
Кей Грахам направи стандарт, висок летва, за това, че е нахална.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Скандалът "Уотъргейт" се разрази днес.
Двамата най-близки мъже до президента.
Г-н Холдман, шефът на кабинета му,
и Джон Ерлихман, неговият главен съветник, се оттегли.
Правен адвокат на президента на Белия дом,
Джон Дийн е уволнен.
В крайна сметка ще излезе наяве.
Има твърде много хора, които са замесени.
По дяволите, цялата история ще излезе наяве.
Цялата история ще излезе наяве.
Сенатът тази вечер гласува 77 за нищо.
за да създаде изборна комисия, която да разследва
предполагаем политически шпионаж в миналогодишната изборна кампания.
Това включва случая "Уотъргейт".
Комисията ще дойде да поръча.
Джон Дийн, адвокатът на Никсън от Белия дом,
се обърна срещу Никсън и даде дни на подробно свидетелстване.
за участието на Никсън.
Сигурен съм, че Сенатът е решил
за да се създаде специално място за избор на комисия.
Това е заради "Поуст".
В един момент от разговора
Помня, че президентът ми каза да пазя добър списък.
от медиите, които ни създадоха неприятности.
защото ще им направим живота по-труден.
след изборните години.
Всеки ден пред телевизора.
с баща ми, който гледа изслушванията на "Уотъргейт".
Това си спомням, беше очарователно.
Днес имаше изненадващ свидетел на изслушванията на "Уотъргейт".
и направи драматична информация.
Знаете ли за инсталацията?
от някакви слушатели в Овалния кабинет на президента?
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Знаех си, че ме слушаха.
Да, сър.
Никсън беше много умен човек по някакъв начин.
и беше параноик.
Както и вие, но той се самоунищожи.
Сенатската комисия "Уотъргейт"
за съществуването на записи на записи
на разговори на президента Никсън.
Комисията веднага поиска тези записи.
И днес получи своя отговор, официално, официално "не".
Нещата ставаха все по-зле и по-лошо.
И видяхте, че президентството се разпада.
Върховният съд току-що отсъди
на записа, а ето го Карл Стърн,
Кой взема това решение?
Това е единодушно решение, Дъг.
8 към 0.
Справедливостта Ренкист не е участвала в решението
нарежда на президента на САЩ
за да предадем записите.
"Катарин" На практика ни спасиха лентите.
Знаеш ли, ако записите не бяха излезели,
Не знам къде ще сме всички.
Президентът сам призна, че е тук.
той е загубил импийчмънтската си битка в Камарата.
Изглежда, че президентът Никсън
Тази вечер ще се оттегли.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Бях на почивка на винената площадка на Марта.
Когато се качих на самолет, се върнах във вестника.
Защото си мислех, че искам да съм там.
Благодаря ви.
В деня, когато Никсън се оттегли...
Очарователен момент.
Сбогувай се с щаба.
приятелите му в източната стая на Белия дом.
Беше психиатричен час на живо по телевизията.
Помня моя стар човек.
Мисля, че щяха да му се обадят.
Нещо като...
един вид малък човек, обикновен човек.
Майка ми беше светица.
Няма да пише книги за нея.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Но тя беше светица.
Сега обаче гледаме към бъдещето.
Запомни, че другите може да те намразят.
но тези, които те мразя, не победиха, освен ако не ги мразиш.
И после се самоунищожаваш.
Той ще се справи.
Ненавистта го е накарала.
Никсън използва президентството.
като инструмент за лично отмъщение.
И това беше отровата - омраза.
"Никсън" мразеше "Пост" и "ние" лично.
до последния му ден.
Когато си тръгна с хеликоптера,
За първи път чувам думите "президент Форд"
Не можах да повярвам.
И наистина се чувствам освободена.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Няма друг вестник след историята на "Уотъргейт".
"Вашингтон Пост"
Не можеше да се случи.
Освен ако г-жа Греъм не го е искала.
От време на време хората казват:
че спипахме президент.
и искам да подчертая, че това не се е случило.
Подкрепяше Бен Брадли по едно време.
когато политиците й се противопоставяха,
други новинарски организации не разбраха.
"Вашингтон Пост" е бил сам.
И тази журналистика промени света.
Не съм имал лично удоволствие от това.
Радваме се, че се представихме като реабилитиран.
Но не мисля, че някой е искал да го повали.
Или сте помислили, че президентът на САЩ
Наложи се да се оттегли, защото щеше да бъде импийчмънт.
За страната това беше голямо мероприятие.
Не сме.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
За безмилостното й преследване на истината.
и за смелостта й да използва медиите.
да поддържа принципа на правото на хората да знаят,
Катрин Грахам.
Благодаря ви.
Горд съм да приема тази награда.
за всеки от Постът, който е допринесъл
По-добре да го покрием с "Уотъргейт".
Съпругът ми, Филип Грахам,
веднъж окачествил работата на пресата
за да се представи първия груб чернов на историята
които никога няма да бъдат пълни.
за свят, който никога не можем напълно да разберем.
За нейното разследване.
Скандалът "Уотъргейт".
Вашингтон Пост днес спечели награда "Пулицър".
за видна държавна услуга.
Това не са изненадващи новини.
Тъй като Постът пое по-добре тази история.
от която и да е друга институция в американската журналистика.
Пресата в тази страна.
под конституционна демокрация,
е готов да бъде критик на правителството.
И е много важно.
че го правят с голяма отговорност.
Гордехме се с нашата роля.
Натискът върху нас до този момент, обаче,
когато няма нищо за тези, които са го следвали.
Точно както си мислех, че нещата са се успокойли,
Преминахме през много бурна атака.
публикувана е на "Вашингтон Пост"
е спрян заради удар от страна на мъжете.
които работят с хартията.
Имаше грохот.
Имаше пожарни коли, дим, телекомуникационни камери.
Осветление.
И беше просто невероятна сцена.
Всички разбраха, че идвам.
И трябваше да мина през масовата линия...
... което беше малко страшно.
Беше ужасена.
Но тя се страхуваше повече по време на удара.
че цялото място ще се срине.
и това, което баща й беше купил през 1933 г.
че тя ще е виновна за разгромяването.
Само така мога да го опиша.
Нервността на безпокойството ми.
Искам да кажа, че се чувствам така, сякаш съм бременна с камък.
И все пак, въпреки вътрешната ми обърканост,
Трябваше да съм спокоен и сигурен.
И да се натъкнем на оптимизъм.
Да предадем това отношение на другите.
Ние обявихме, че на следващия ден няма да има вестник.
И нямахме догадки за това.
Когато ще можем да се върнем към публикацията.
Това тук не е изолиран случай.
Постът е създал.
Това е следвана линия на дейност.
в полето на вестника в тази страна.
Това не е първото място.
където ни изнудиха да стачкуваме на улицата.
Тя не беше против трудовете.
в страната има много издатели на вестници.
беше въпрос на вяра, за да се разрушат съюзите.
и други такива неща.
Кей изобщо не се чувстваше така.
Искам да кажа, че тя работеше на западния бряг.
Искам да кажа, че тя... тя е познавала лидерите на труда,
и тя... в никакъв случай не е била доктор.
за това, че сме против униона.
Много ми пукаше за компанията.
и около Пост, който се бори за своето съществуване
беше част от целия ми живот.
Стачкуващите ясно си помислиха:
Ако я удариш достатъчно силно, ще се предаде.
Тя ще ни даде това, което искаме.
Някой преди това е бил в контакт с него.
С няколко малки документи, които не са единодушни.
За печат на части от вестника в случай на удар.
В същото време, Роджер Паркинсън се опитва да намери начин
Да взема страниците от нашата сграда.
В малките цветя отвън, за да се принтира.
"Вашингтон Пост"
осакатени по време на бурна удар от страна на медиите,
Днес каза, че въпреки това,
Утре сутринта ще излезе.
Ще се използват преси извън града.
"Катарин" Понеже бях в отдел "Грийн Берет" във Виетнам,
"Рогър помисли за хеликоптери"
"С" в жълтите страници.
Където намери компания.
Искам да се договоря за полетите.
Паркирът беше уволнен, защото беше много близо.
При бегачите.
Покривът е избран, защото е по-безопасен.
Джон Уейтс се качи по стълбите до покрива.
С филма "Да го предадем на Роджър"
Кой на свой ред ще го предаде на пилота?
Всички се радвахме, когато хеликоптерът отплува.
Бях на покрива, гледайки изумление.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
И в най-голямото ми вълнение да повярвам, че това ще свърши работа.
Прегръщах всички.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Днес "Пост" излезе с съкратено издание.
използвайки машините на най-малко шест вестника
в радиус от 150 мили от Вашингтон.
Една от целите на вестник
е да бъдеш съвест на общността.
Следят правителството и индустрията.
Следят цялата общност.
Проблемът, с който имаме Вашингтон Пост, е, че
Тъй като те са нечия друга съвест,
Те са се поставили там, където никой не може да види какво правят.
Това не е удар за пари, а въпрос на чест.
Те могат да приемат последното си предложение и да си го захвърлят.
Няма да се върнем.
...и да ви ръкопляскаме.
"Катарин"
От последното ни предложение от съюза.
Беше въпрос кога да го обявим.
Че ще започнем с нови работници.
От години "Вашингтон Пост"
се гледа на него като на бастион.
Либерализъм сред американски вестници.
Но сега "Пост"
от някои от свободните му подкрепители.
Мисля, че е направила повече от много други издатели.
ще трябва да се опитаме да го уредим.
но нямаше да нае хората, които имаха.
Нападнал е някого.
директорът на прес-залата, и подпалете сградата.
"Пост!"
В този поход,
един от лидерите на съюза на мъжете в медиите.
Носеше знак, че Фил е застрелял грешния Грахам.
което значи, че трябваше да застреля майка ми.
Неописуемо.
Имам предвид, че познавам човека, който носел този знак,
както и тя.
И в същия този поход,
горенето на една ефигия на Катрин Греъм.
знаейки, че е в сградата и гледа.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Беше лесно да се разбере...
какъв беше залогът.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Емпатизирана е изключително много със семейството.
на стачкуващите и всичко.
Но с Кей вестникът беше на първо място.
Искам да кажа, че това беше свято доверие.
Тук има нещо дълбоко в семейството на Грахам.
и Вашингтон Пост.
И помисли какво ще направиш за ударът.
Много е сложно.
И лесно можете да бъдете критическа към притежаването на вестника.
в този ужасен трудов спор.
Но Катрин Греъм се страхуваше да не загуби вестника.
и можеше да го направи.
До 6 януари.
Наели сме 107 души като постоянни заместници.
За пресрума.
С отказа на пресменинга на "Поуст"
и с работници, които не са единодушни в растението.
Вършейки работата на пресата,
Очаква се този озлобен удар да стане още по-тежък.
Тази вечер във Вашингтон, световната премиера
от Целите мъже на президента.
Вместо прожектори,
пред нас имаше беки, които маршируваха.
на "Уотъргейт" на една пресечка.
Протестиращите стачкуват
срещу Вашингтон Пост.
Имаше един момент на известност.
в най-хубавите обичаи на Холивудското начало,
когато се спуснаха звездите.
Робърт Редфорд и Дъстин Хофман.
следени от истинските си колеги,
"Вашингтон Пост"
който искаше да види как Холивуд ще ги покаже на работа.
И аз не съм бил на Холивудска премиера.
Както се казва, всички мъже на президента са
е най-с нетърпение чакащия филм, тъй като "Челюсти".
Робърт Редфорд свири на дърво.
и Дъстин Хофман играе Карл Бърнстийн.
И няма героиня на Катрин Грахам.
в онзи филм.
И кое му е странното?
беше заплаха от "Уотъргейт".
не беше за Бен Брадли.
не беше за Боб Удуърд и Карл Бърнстийн.
Уникално за Кей Грахам.
Кажи на твоята. -публишер, кажи на Кейти Грахам.
Ще си получи циците в голям воайор.
Ако това се публикува.
Всички мъже на президента бяха важни като филм.
В много отношения, защото това помогнало да се разобличи
това, което беше направила администрацията на Никсън.
Но Кей всъщност беше единственият човек,
който беше най-важен за този процес.
и имаше най-голяма смелост и пое най-голямото наказание.
Мислех, че е много несправедливо да бъде пропусната.
Един от актьорите дойде и й каза, че...
"Пое всичкия риск."
но ти няма да си във филма.
Но не го приемаше много добре, тайно, лично.
до 1-ви юни.
Стачката по-скоро е надвиснала.
В много отношения ударът разби сърцето ми.
Това със сигурност беше най-тежката ситуация, пред която съм се изправял.
Майка ми рядко прави нещата така или иначе.
Тя обичаше и разцъфтяваше в озверели конфронтации.
Може би по тази причина...
Винаги съм бягал в другата посока, когато се стигна до шоудаун.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Напуснете, каквото и да е, или при какви обстоятелства,
Трябва да преправяш живота си.
На 10 януари 1979 г.
Предадох титлата "публишер" на "Пост" на Дон.
Докато знаех, че Дон един ден ще стане издател,
Това, което не предвидих е, че ще е толкова трудно.
За да се откажа.
Притежателят на "Поуст" е титла.
Знаех си, че ще пропусна.
В конфигурирането на нов начин на живот
Опитах се да разбера какво е.
Трябваше да го пазя от стария.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Реорганизацията на моя трудов живот беше необходимо.
Както и да е, нов вид балансиране.
От всички посоки.
че Кей е модел, каква трябва да е журналистиката,
най-интимната беше да пише своя собствена книга.
Сега е написала невероятна книга.
Личностна история, от Катрин Греъм и е тук тази вечер.
Невероятна книга.
защото чуваш гласа си през цялото време.
Беше като запис, който да чета.
Чух Кей Грахам.
Пет години пишеше книгата си.
и искаше да е точно.
Тя ми изпрати галерите и аз й звъннах и казах:
Написал си книгата, която се надявам да напишеш.
Исках да разкажа историята за развитието на вестника.
и компанията, и исках да разкажа история за хората,
трима души, които бяха много важни за мен.
моите родители и Фил Грахам.
Но вие знаехте, че като го преживеете отново, ще се случи болка.
Е, знаех, че има трудни страни в историята.
както има в нечия история.
Отседнах у тях.
и ми каза, че чете за книги на запис.
и че е стигнала до момента, когато Фил се е застрелял.
и тя каза: "Чела съм я 100 пъти в главата си."
докато работихме върху книгата."
Но тя каза: "До днес не бях я чела на глас."
и тя каза: "Не можах да си избия думите от устата."
за първите няколко пъти.
Беше толкова трудно."
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
На 3 август ходихме до фермата.
След малко...
Фил стана и каза, че иска да легне в отделна стая.
Понякога го използваше.
Само няколко минути по-късно.
Имало е шум от ушна авантюра.
За оръжие, което излиза вътре.
Аз се измъкнах от стаята си.
И се втурна наоколо, в безумно настроение да го търси.
Когато отворих вратата долу в тоалетната,
Намерих го.
Беше толкова шокиращо и травматизиращо.
Ясно е, че е мъртъв.
И толкова ужасни рани, за да се вгледаш в това.
Току-що изтичах в съседната стая.
И зарових главата си в ръцете си.
Опитвам се да повярвам, че това наистина се е случило.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО
По-голямата част от живота ни заедно беше прекрасен.
и той беше прекрасен,
и не исках лошата част в края.
за да засенчи много, много хубавата част.
Една от причините, заради които написах тази книга, беше да кажа,
Колко страхотен беше и родителите ми бяха по свой начин.
Мислех, че има трима души.
който заслужава да бъде запомнен и написан.
Това беше преди 10 години "Вашингтон Пост".
Хората, които го събраха, бяха репортери, а не историци.
Оставили са новини за деня.
важните неща, рутините...
и дори тривията.
Но 10 години превърнаха този проблем в книга по история.
Г-жо Майер, кажете ми, имате ли нещо
да управляваш вестника?
Проверявам вестника?
Разбира се, че не, ще ме застрелят на разсъмване.
ако се бъркам в "Поуст".
Г-жа Майер е информатор на вестника, тя не го управлява.
- Да.
Баща ми беше толкова срамежлив да изрази чувства.
Но той някак си предаде вярата си в мен.
Без да го творим.
И това беше най-голямото нещо в живота ми.
Това ме спаси.
Имаше моменти, когато...
Като млада имаше нужда от подкрепа.
и намери майка си за съревнование?
Склонна е да смали каквото и да е...
- Да.
И беше малко трудно.
Това те направи малко несигурен в себе си.
Така е.
Но няма значение.
Искам да кажа, че винаги съм казвал, че има давност.
за това колко дълго можеш да виниш родителите си за всичко.
"По-добре да се махаме от тук!"
Предполагам, че съм стигнал до това заключение като майка.
- Да.
За хората, които знаят историята на Кей,
Тя е място за прогрес, за революция, за революция.
за в бъдеще.
защото тя беше толкова предана на принципи,
дори когато й беше най-трудно като свенлив човек.
за да стане водачка.
Знаеш ли какво каза съпругът ми за новините?
Наричаше го първия груб чернова на историята.
Това е добре, нали?
Това е историята на много, много, много жени.
не само от нейното поколение,
но от жени, които се превръщат в водачески роли.
и все още страдаме от едни и същи видове гащета.
на способността им да излизат напред,
да бъдеш агресивен, да поемаш рискове, да водиш.
Когато става дума за документи на Пентагон,
Когато стана дума за "Уотъргейт",
Тя е направила правилно нещо.
Направила е каквото трябва.
И това е нещото, което знаеш най-ярко.
Не беше само "Уотъргейт" и "Пентагонските документи".
но тя свърши добра работа като управляваше компанията.
Тя напълно доказа.
че една жена може да управлява голяма корпорация,
и това беше чудесно доказателство.
До края на 80-те години на миналия век
"Вашингтон Пост Къмпани"
от най-смелите ми мечти.
Достигане на 300 долара на акция.
Не мога да си представя, че започваме от 6,50 долара.
Трудно е да си представя колко е часа.
когато наистина нямаше жени в стаята.
Искам да кажа, че беше невероятно по времето й.
Невъзможен.
Мисля, че наистина е счупила тавана.
Гледайки назад, разбира се,
Разбрах, че много от това как са се отнасяли с мен
беше причина да бъда жена.
Защото хората просто не са свикнали с една жена.
като изпълнителен директор на компания.
Тя би могла да разбере женското движение.
за това, което направи за жените.
и съзнанието, което може да е спечелила лично,
но не беше феминистка.
Тя беше силен бизнес лидер с морален компас.
Не се виждам като модел.
но мисля, че помогнах на по-младите жени.
От 30 години съм тук.
и затова видели една жена, която била глава на компания,
и са знаели, че това може да се случи.
И мисля, че до такава степен,
Изиграх им модел за роля.
и това ми достави голямо удоволствие и удовлетворение.
когато разбрах, че имам значение за по-младите жени.
ГОДИНИ ПО-КЪСНО