Свалих го от YTS.MX.
Официално киносалон на ИФИ: ИТС.МХ
Съжалявам.
Мислех, че се опитваш да се удавиш.
Така ли?
Не е това, за което го мислиш.
Наистина ли?
- Да, добре съм, можеш да си вървиш.
Направих нещо.
Какво нещо?
Когато бях на 11, почти се удавих на този плаж.
Добре, значи...
Не искам да забравя какво е чувството.
Да се удавиш?
Да умреш.
Това е болезнено.
Да, но е и красив.
Съжалявам, че провалих репетицията на смъртта ви.
Добре е, прощавам ти.
Ще опиташ ли отново?
Давенето или...
Да, още не съм го заковала, така че...
Да, но аз бях виновен.
Добре дошли сте да се присъедините към мен.
Не, благодаря.
Все още се опитвам да разбера как да бъда жив.
Успех с това.
Успех и с твоите неща.
Между другото, аз съм Дан.
Как се казваш?
Хайде.
Хей.
Аз съм Ели.
Добре.
Значи се опитваш да умреш?
- Лесно е.
Просто ме пусни.
Ето ни.
Аз съм.
Какво мислите?
Искам да бъда това цвете.
Ели.
Ще се омъжиш ли за мен?
- Така ли?
Знаеш ли какво, татко, това се случва.
Ще се измъкна от тук.
и не ми пука какво ще кажете!
Мразя тук!
Майната ви на всички!
Това място е гадно и ти никога не си ме разбирала, мамо!
Никой от вас не е!
Майната му!
Сега сме само аз и ти.
Винаги.
Дан?
Ало?
Извинете ме.
Къде сме?
Нарича се пътечка на паметта.
Не разбирам.
В лудница сме, скъпа.
Няма как да се измъкнем.
И г-н Брент все още хвърля тоалетна хартия от прозореца на третата история.
Казва, че ще ги освободи.
Искам да кажа, просто ги освободете чрез нашата канална система.
Не мисля, че искам много.
Извинете ме.
Да, скъпа.
Какво правя тук?
Къде е Дан?
- Добре, успокой се.
Ще го правим всяка сутрин.
Не, станало е някаква грешка.
Страхувам се, че не.
Не ми е тук мястото.
Добре, да отидем да пием кафе.
Не искам кафе.
Искам да се измъкна от тук!
Измъкнете ме от тук!
Измъкнете ме!
Извадете ме от тук, по дяволите!
- Стига вече.
Стига вече.
Погледни ме и дишай.
Всичко ще е наред.
Недей...
Не ме докосвай, по дяволите!
Всичко е наред.
Тихо.
Защо ми го причиняваш?
- Опитваме се да ви помогнем.
Ти си точно там, където трябва да си.
Не, не съм.
Тук съм, за да се погрижа за теб.
Не искам да се грижиш за мен!
Искам да се измъкна веднага!
По дяволите.
Здравей, Мадала.
- Здравей, как си?
- Можеш ли да отвориш?
- Добре, по-голяма.
Не се тревожи, сутринта беше голяма.
Радвам се, че дойде.
Така ли мислиш?
Мисля, че сърцето винаги помни, дори когато умът забравя.
Скъпа.
Слава Богу, че си добре.
Да, добре съм.
Какво правя тук?
Те знаят как да се погрижат за теб.
По дяволите, не го правят.
Заради нещастен случай ли е?
Помниш ли?
Да, но защо, случи ли ми се нещо?
Да.
- Започнал си...
Забрави за нещата.
Да забравиш какво?
Всичко, скъпа.
Това са пълни глупости.
Помня.
Виж, всичко е наред, ако не си спомняш.
Да, така е.
Няма значение дали си спомняш.
Да.
Помня как се запознахме на брега на Уолкър Бей.
Опитахте се да ме спасите.
Влюбихме се и се сгодихме.
От тогава сме срещу света.
Ти и аз.
Дан и Ели, винаги.
Не.
Не, виж ме, виж ме.
Погледни ме.
Не съм луд.
Не съм болен.
Все още съм си аз.
И аз не съм за тук и го знаеш.
И къде отиваме?
Отиваме да изпушем.
Ти не пушиш.
Току-що започнах.
Не мисля, че е умно.
Тогава ще запаля тук.
За Бога!
Последвайте ме.
Проклето поведение.
Насам.
Добре, тук имаме секцията за дима.
Това е...
- Помогни ми, спри ги!
Г-жо Харт, моля ви.
Моля ви, г-жо Харт, моля ви!
Разкарай се!
- Разкарай се, разкарай се!
- Това не е много мило, г-жо Харт.
- Г-жо Харт!
- Махайте се!
Г-жо Харт, моля ви.
Моля те, Боже мой!
Махай се, преди да е станало късно!
Еха!
Ръцете, момчета.
Трябва му още сол.
- Добре, аз ще го направя.
Не се тревожи.
Но този път е Ротвайлер.
И тя се наака на новия ми персийски килим.
Съжалявам.
Кой?
- Майка ми, Ротвайлерът.
И защо си мислиш, че сънуваш този сън?
Всички са на почивка.
Какво?
Изплюй го.
Брат ти е.
Люси, моля те вдигни.
Старейшина, да я заредя ли?
Напълни го.
Провери предното масло.
Убедете се, че гумите са 2.2.
Значи сме на път.
Добре, да.
Все още се опитваш да ме спасиш, а?
Скъпа, този път мисля, че ме спаси.
Ако пациентите си тръгнат, трябва да следват протокола.
Какво накара баща ти да направи това?
Не беше напълно съгласен да я доведе тук.
Разбирам.
Виж, за децата никога не е лесно да видят родителите си крехки.
Но трябва да си корав с тях, сякаш са били с теб.
Сега имат нужда от грижи.
Хм.
Ще я върнем, обещавам.
По-добре се захващай.
Намерихме ги под дюшека й.
Боже мой!
Какво?
Боже мой!
Това са нейните антипсихотици.
Мога да си вървя, имам много неприятни неща тук.
Къде отиде жена ми, братко?
Не знам къде.
Елна!
Здравейте, добре дошли.
- Здравей.
Мога ли да помогна?
Не, благодаря, напълно съм в състояние да се облека.
Добре.
Госпожо?
Добре ли си?
Добре съм.
Добре, само ми се обади, ако имаш нужда от нещо.
Да, благодаря.
Между другото, имате ли съблекалня?
Ето там е.
Добре, благодаря.
Ало?
Татко, всички сме тук.
Татко, какво става?
Добре, знаех, че вие, деца, ще имате силни чувства към ситуацията.
Разбира се, татко, тревожим се.
Няма нужда.
Майка ти е добре.
Не мисля, че някога е била по-добре.
Добре, татко, би ли ни казал защо го направи?
Не мога да стоя и да гледам как увяхва в тази дупка.
Лекарствата, ключалките...
Кучетата, охраната на вратите.
Добре, татко, няма кучета.
И между другото, тези мерки за сигурност са там за нейната безопасност.
И ти се съгласи.
Не, аз бях изнудвана.
Това са глупости.
- Добре, добре, татко.
Нещастна си с грижите й.
Между другото, истински чувства, татко.
Но ако я върнеш, можем да поговорим за възможности.
- Не, едно нещо трябва да се разбере.
Никога няма да заведа тази красива жена на това място, става ли?
Добре, татко, бъди разумен, тя е много болна.
Не, не, там е работата.
Става все по-добре.
Добре, какво искаш да кажеш?
Отново говори.
Тя... тя се усмихва.
Тя си спомня.
Искаш да кажеш, че е бистър?
Да, знаеше кой съм.
С нея говорихме за инцидента.
И на практика тя ме молеше.
Да я изкарам от тази дупка.
Добре, малко вероятно е, нали, татко?
Не е възможно.
Съжалявам, но ви казвам, че стана така.
Добре, татко, добре.
Какъв е планът?
Искам да направя тази жена щастлива.
Каквото и да струва.
И ние нямаме думата?
Не.
Вече не.
Добре, татко, моля те, може ли да поговорим за това като...
Да, чудесно, благодаря.
Това беше наистина страхотен разговор.
Госпожо, вътре ли сте?
Да, ще дойда след малко.
Сватбените ви рокли скъпи ли са?
Защо питаш?
Някой ще се жени ли?
Да.
Аз съм.
На кого?
За приятеля ми.
Всъщност се махаме, хайде да ме закопчаеш.
Знаеш ли, родителите ми са против, дори сестра ми.
Мислят, че съм твърде млад, че бързам.
- Точно така.
Дори ме сложиха в институция, за да ни държат далеч един от друг.
Не, срамота.
Затова избягахме.
Да заживееш дълго и щастливо?
Точно така.
Добре, слушай, трябва да настоявам да махнеш това, моля те.
Защо?
Защото се вписваме само с насрочване.
За съжаление сме напълно заети.
Това е блок.
Разбирам, съжалявам.
Да, но мога ли да видя как изглежда?
с обувки?
- Госпожо, моля ви.
Големина?
Пет и половина, но шест става.
Добре, веднага се връщам.
Добре, значи дамата в съблекалнята,
Мисля, че е избягал от лудница.
Добре, баба ми е полудяла, така че няма проблем.
но тя е...
Госпожо, моля?
Госпожо, не сте платили за това.
Госпожо?
Хей, хей.
- Дан, трябва да тръгваме.
Трябва да тръгваме.
Госпожо, трябва да си платиш за това.
Чека е в пощата.
Давай, Дан, давай.
Трябва да се махаме.
Изглеждаш красива.
Дай да видя.
Да, работи, да.
Благодаря ви много.
Намерихме ги, намерихме родителите си на GPS.
- Да отидем къде?
Идвам с теб.
Добре, ало?
Здравейте, момчета.
Някой интересува ли се от мнението ми?
Хей, Лив, искаш ли да дойдеш с мен?
Не, нямам, защото имам работа.
Не мога просто така да преобърна живота си, за да преследвам лудите ни родители.
Ще те държим в течение.
Добре, по дяволите.
Ще ми кажеш ли защо носиш това?
Какво искаш да кажеш?
Планът не се промени, но все пак ще се оженя за теб.
Не ми пука какво казват родителите ми.
Какво ще кажеш да го направим в Уолкър Бей?
И след сватбата ще се качим на лодката ви.
и отплувахме в синьото и след това?
Да.
Точно така, свят.
Не можеш да спреш любовта!
Ще се оженим, по дяволите!
Еха!
Вината е наша.
Как?
Трябваше да се постараем повече с татко и да го проверим.
Само те предупреждавам, че отиваш сам на път за вината.
Сигурно се чувства зареден.
Той определено не знае какво значи това.
Не, работата е там, че трябваше да го преместя при мен.
Това е...
Как никой не свири на цигулка?
Трябва ли да си толкова безсърдечен?
- Реалистично.
Да, цинично.
Люси, децата излизат от къщи, виждат телефона на родителите си.
Да се приберат на Коледа против волята им.
Това е извън дълга.
Разбирам, ти мразиш татко, винаги си.
Определено не го правя.
Не е късно да си тръгнеш от този разговор.
Знаеш ли какво, трябва да го пишеш.
но спри да се превръщаш в движещата сила зад живота си.
Не мразя татко, мразя безразсъдната психоаналитика.
Не анализирам, анализирах ли?
Наблюдавах.
Момчета, ще спрете ли?
Гнявът е отдушник на скръбта.
Добре.
Не трябваше да идвам.
Никой не те е насилвал да дойдеш.
Просто се чудех.
Най-лошо ли е да признаеш, че те боли?
Какво искаш от мен?
Искаш да плача ли?
Това ще я върне ли, или ще ме направи по-малко безчувствена кучка?
Не казах това, това ли казах?
Точно на това ще се съпротивляваш, Лив.
Бисквитка с късметче ли си?
Ще трябва да се оправяш с това по един или друг начин, нали?
И двамата.
Защо точно мен ме въвличат в това?
Защото ти не искаш да си като ирландците.
Просто спри да управляваш нашите чувства, моля те.
Искам всички да се занимаваме с това.
Да се чувстваш...
чувства.
За да може всичко да излезе наяве.
- Защо изобщо се тревожа за теб?
- Ако потиснеш... - Сериозен съм, не се чувствам добре.
- Ще спреш ли колата?
Спри колата, ще повърне.
Добре ли си?
Казах ти, че каквото излезе, ще излезе.
Обичаме те.
Мислиш ли, че татко е казвал истината?
От това, че мама е бистър?
Не знам.
Имам чувството, че това е мечта.
И дори да е... - Няма да е задълго.
Жаден съм.
Отзад има вода.
Искам джин.
Къде го скри този път?
Хайде, скъпа, не сега.
Тук ли е?
Хей.
Какво по дяволите?
Дай ми го.
Не можеш да докосваш това повече.
Чуваш ли ме?
Никога.
Какво ще правиш с това?
Използвам го за защита.
Звучите като баща ми.
Дан, когото познавам, мразеше оръжията.
Просто го пусни, става ли?
Какво ти се е случило, докато бях...
Остави го.
Остави го, скъпа, остави го.
Какво правиш?
Все още искам малко джин.
Хайде, хайде, скъпа.
Намерих го.
Дай ми това.
- Хайде, мой е.
- Дай ми го!
Не, дай ми едно питие.
Не!
За какво беше това?
Така си откакто напуснахме Кейп Таун.
Какво ти става?
Мамка му!
Виж какво направи.
Ти изхвърли бутилката.
Защо, по дяволите, не мога да си глътна малко джин?
А, да.
Добре.
Сега ме остави аз да говоря, става ли?
Знаеш ли защо те спирах?
Не съм сигурна, полицай.
Хвърлил си бутилка от прозореца.
В него имаше пчела.
Опитваше се да спаси живота ми.
Така ли?
Точно така, да.
Ще донеса дрегера.
Хайде, да се махаме от тук.
Не, не, нека останем тук и да направим това, което е правилно, става ли?
Кога стана толкова скучен?
Сигурен ли си, че си добре?
За седми път ме питаш.
Ако ме питаш още веднъж, ще те обградя.
Значи не си добре.
Виж, ето ги.
Това пътен полицай ли е?
Защо има пътен полицай?
Добре, нека аз говоря, моля те.
Мамка му!
По дяволите.
Казах ти, че семейството ми ще ме погне.
Нямам какво да им кажа.
- Не, не, не, моля те, Елна...
Няма да се върна там.
Това са нашите родители.
Мисля, че ще се измъкнат.
Не, не, не, не, не!
Мамка му!
Полицай, почакайте.
Ще ги арестуваш ли?
- Може ли да поговорим?
Люси, Люси, пусни ме.
Сами си го причиниха, да си вървим.
Хайде, Люси, да се върнем в колата, моля?
Трябва да ти обясня нещо.
- Това е сложна ситуация.
- Махни се от пътя ми, госпожо.
- Г-жо, ставайте!
Госпожо, ставайте!
Съжалявам.
Искате ли да ви арестувам?
- Може ли да поговорим?
Имам нужда от пет минути.
- Пет минути от вашето време.
Моля ви, мога сериозно да обясня.
Това е наистина сложна ситуация.
И толкова трудно.
Моля те.
- Моля ви, една минута.
Благодаря.
По-бързо.
Ще карам възможно най-бързо.
Караш като стар човек.
Спри веднага!
Давай, давай по-бързо.
Няма да ни убия.
Спри колата.
- Елна, моля те...
- Спри проклетата кола!
- Не, няма.
Спри!
Мамка му!
По дяволите.
Мамка му!
Какво искаш от мен?
Да се върнем в колата.
Просто си върви.
Ели, нямаме време за това.
Остави ги да ме хванат, какъв е смисъл?
Ти...
Каза, че искаш да прекараме живота си заедно.
Кога си промени решението?
Няма нищо, което да искам повече.
Това е...
Без теб беше истински ад.
И аз...
Не мога да те загубя отново, Ели.
Ще ме убие.
Хей.
Хей, хей, хей, не ходи там.
Не позволявай това да провали плановете ни.
Остатъка от живота ни е пред нас.
Можем да започнем отначало, никога не е късно.
Добре, приближаваме.
Момчета?
Това е важно.
Когато ги хванем, не ги наричай "мама или татко", става ли?
Не знаем за кого или къде си мисли, че е в момента.
Супер, преструвай се, че сме сираци.
Значи е добре да я лъжеш?
Не, да кажеш на мама, че реалността е лъжа в момента, е много по-лошо.
И какво ще стане, ако не й вземем хапчетата?
Тя бълнува, има пълен психотичен срив.
Чудесно, значи мама губи паметта и ума си.
Давай, давай, давай!
Хайде, идиот.
Давай, давай, давай, давай, давай!
Мамка му!
Вървете, глупави идиоти.
Добре, идват, да се махаме.
Добре.
Хайде, човече.
Движение!
Вървете, идиоти.
Давай, давай, давай, давай, давай!
- Даниел, Елна!
Можеш ли да преместиш тези неща?
Извинете ме.
Здравей, съжалявам.
- Не ме хапете.
Не ми харесват тези неща, Ралф.
О, Боже мой.
Чакай, спри!
Даниел, къде са?
Хайде, чакай.
Боже мой!
Майната ти!
Носи ли сватбена рокля?
Добре, определено не е ясно.
Момчета, върнете се, моля ви, за да поговорим за това.
- Няма какво повече да се каже.
Просто ни оставете на мира, негодници.
Не се смей.
Добре, хайде, тръгваме след тях.
- Какво?
Това добра идея ли е, Ралф?
Боже мой!
- Какво?
- Кой къде ще влезе?
Много е трудно.
Давай, Дан, давай.
Може ли да спрете, като деца сте.
А теб какво те интересува, кучко?
Елна, моля те, просто се опитваме да ти помогнем.
- Не, няма.
Опитвате се да ни разделите и няма да ви позволя.
Така че защо не се махнеш?
И тримата се шибайте!
Ти ни излъга, Даниел.
- Тя има нужда от хапчетата си.
- Ралф, спри. - Тя определено е полудяла.
Ралф, спри.
Но ти се опитваш да надбягаш една болест, но не можеш, татко!
- Не можеш да надбягаш...
Боже мой!
Какво по дяволите?
Боже мой!
Момчета...
Съжалявам, наистина трябва да се изпикая.
Не и във водата, Лив.
Боже мой!
Защо го направи?
Настигахме ги.
Защото специално те помолих да не се ебаваш с реалността на мама.
Използва това, за да я манипулира.
Хайде, няма как да знаеш.
Видя го, харесва му, играе си с всичко.
- Винаги го правиш.
Ще измете целия ДСМ, за да докажете поведение на татко.
Ако човек отделя достатъчно време в компания на идиотщини,
се превръща и в тяхната истина.
Това е още една причина мама да е далеч от него.
Започваш да ме плашиш.
Той я отвлякоха, Люси.
Трябва да има правен начин...
- Да правиш какво?
Да ги разделиш?
Ако е нужно, за да е в безопасност мама, да.
Оливия?
Наричаше те татко.
Защо би го направил?
Дан?
- Какво?
Виж, може би си го чул погрешно.
Как може нещастен случай да причини заболяване?
Елна, просто го остави, моля те.
На къде?
Ще се разделим, аз ще мина оттук.
Ще дойда с теб.
- Ралф, върви.
Боже.
Мислех, че аз съм ядосан.
Притеснявам се за него.
Винаги се тревожиш за някого.
Дан, виж!
Какво?
Какво има?
Няма нищо.
Мислех, че...
Аз...
Мисля, че трябва да седна малко.
Да, хайде, хайде.
Ела, седни тук.
Добре ли си?
Добре съм, малко ми се вие свят.
Добре, тогава си поеми дъх...
и си починете малко тук.
Ще отида да намеря начин да се измъкна от това място.
Ще се оправя след малко.
Добре съм, върви.
Добре.
Елна!
- Тази гората... - Наистина е злокобна.
Щях да кажа красива.
Не мислиш, че е една от тези японски гори за самоубийци, нали?
- Оливия, това не е смешно.
Не ми казвай, че не ти е минало през ума.
По дяволите, никога не съм смятала, че татко е способен...
Какво, евтаназия?
Това е нещо, което правиш за твоя любимец, а не за твоя партньор.
Кажи го на шведите.
Не мога да повярвам.
Моля ви, освободете ме с моралния безчинство.
Ако тази болест беше дошла за мен, щях да очаквам от теб да сложишвъзглавница...
Знаеш ли какво, защо просто не го направя сега?
и да ни лиши от нещастието?
Моля те, сякаш някога си имал смелост.
Ти ли ме блъсна?
- Да, блъснах те.
Ще те принудя отново.
Не трябва ли да не те докосвам, Лив?
Трудно ли е, когато хората те докосват?
Спри!
Ти си като малко дете.
- Спри, спри!
Не можеш да го направиш.
Ти започна пръв.
- Майната ти.
Да, точно така, боли ли?
Да, така е.
И двамата ще спрем на три.
Едно.
Две.
Три.
Ау!
Не ме хапете, по дяволите!
Искаш ли да умреш, Лив?
Искаш да умреш ли?
Просто ми кажи.
Защо си толкова ядосан?
Боли.
Защо си толкова ядосан?
Защото първо ме забрави.
Става ли?
Щастлив ли си?
- Лив, не става така.
Но все пак се чувствам...
Безвъзмездно.
- Ще спреш ли?
Нямам нужда от терапия в момента.
- Просто ми трябва място.
- Спри.
Знаеш ли какъв ти е проблема?
Трябва да го извадиш.
Спри да се съпротивляваш, спри да се бориш със сълзите.
Просто плачи, Лив.
Не.
Защо?
Защото ако го направя...
Никога няма да спра.
Татко?
Пусни ме да мина.
Татко, къде е мама?
Татко, спри да ходиш и говори с мен, моля те.
Защо не ме оставиш да се грижа за собствената си луда съпруга?
Защото не можеш.
Не, татко, не с това.
Крие ключовете и заключи вратите, това са лекарства и ножове.
- Това направих за вас тримата.
Не.
Не, татко, това не е вярно.
Да, направих го.
Не, татко, това беше мама.
О, да.
Значи за това е всичко?
Виж, татко, никой не очаква ти да си й доктор или неин родител.
Ти си й партньор.
Аз съм всичко.
Всичко, което тя иска да бъда.
Щом си толкова добър в грижите за нея, къде е тя?
Не, не, не, не.
Елна!
Елна?
Тя беше тук на този дънер и ми обеща да остане тук.
- Елна!
Не!
Не, не, не.
Не, моля ви, не.
Не, не.
Не, не, не, не, не, не.
Не, не, не!
Не, не.
Не, не, не, не, не.
Не, не, не.
Хайде, тук съм.
Стой до мен, скъпа.
Не си тръгвай.
Не си тръгвай, скъпа.
Хайде, погледни ме.
Погледни ме, Дан.
Не, не.
Не!
Не, Дан, не.
Не, не.
Не.
Не, не.
Не!
Елна?
Там долу.
- Какво има?
Дан, помислих си...
Добре ли си?
Имаше една жена, имаше нож и после...
Добре, достатъчно.
Тя идва с нас.
Предупреждавам те, остави я на мира!
Какво става?
Умолявах ви да не я поставяте на това място.
Тя заслужава повече.
Не заслужаваме ли думата в нейна помощ?
Не, нямаш.
50 години от живота си обичам тази жена.
И през целия си живот сме я обичали.
И аз те обичам, нали?
Обичам те, но ти не знаеш нищо за остаряването.
не знаеш нищо за смъртта.
И защо да го правиш?
Сега ме остави да се погрижа за нея.
Ясно е, че и ти си полудял, затова идва с мен.
- Не, остави я на мира.
Или ще получа ограничителна заповед...
и повече няма да я видиш.
Тя е любовта на живота ми.
Тогава трябваше да се грижиш по-добре за нея.
Ела, Ела, моля те.
Ела с мен.
Слушай, трябва да тръгваме.
Казах не.
Дан, ела тук.
Застани тук с мен.
- Елна, вдигни си ръцете.
Не прави нищо, за което ще съжаляваш.
- Добре съм, добре съм.
Аз съм спокоен и спокоен.
Вдигни си ръцете.
Казах да си сложиш ръцете...
Какво не разбираш?
Обичам този човек.
И ще прекарам остатъка от живота си с него.
и няма да ти позволя да ме спреш.
Къде са ключовете от колата?
Хайде!
Да вървим, Дан.
Давай, давай!
Движение!
И не се опитвайте да ни следвате.
Кълна се в Бога, че ако видя някой от вас,
Ще те застрелям.
Мразя те.
Копелета.
Елна, моля те, почакай.
Ние сме твоето семейство.
Семейство?
Какво семейство би ме сложило на такова място?
Скъпа, дай ми пистолета.
Моля те.
Добре.
Благодаря.
Хей, почакайте.
Сър, моля ви, почакайте.
Чакай, чакай, чакай, чакай.
Благодаря ви, че се отзовахте.
Добре ли си, скъпа?
Добре съм.
Мисля, че трябва да се покрием тази вечер...
и сутринта, първото нещо,
ще намерим свещеник.
Ели.
Ели, Ели.
Какво?
Не можеш да се омъжиш за мен, Дан.
- Защото са прави.
Полудявам.
Всички сме малко луди, скъпа.
Не, Дан, ти не разбираш.
Виждам неща.
и аз... не мисля, че са истински.
Нещо не е наред, Дан, не мога...
Не ме интересува.
Не, Дан, ти не разбираш.
Не ме интересува.
Виж, слушай.
Погледни ме, погледни ме.
Никога няма да те оставя.
И където и да отидеш, аз ще отида.
И ако това означава да се побъркаме...
ще ги загубим заедно.
Какво?
Ти и аз, Ели.
Винаги.
Благодаря.
- Благодаря ви много.
Благодаря.
- Благодаря.
Добре.
И така, какъв е планът?
Ще ни запазя място.
Не, какъв е планът на мама и татко?
Ще ги подгоним ли сега...
- Какъв е смисъл?
Какъв е смисъл, тя ни мрази.
Потвърдено е, че сме лоши деца.
Колко пъти да ти казвам, Лив?
Болна е.
Нищо от това, което излиза от устата й, не е за нас.
Да, все още боли.
Да, знам.
Но е време да ставаме възрастни.
и ще направя каквото трябва.
Кога ще се събудиш?
Това е... прецакано е.
Това е прецакано.
Не можем просто да ги изоставим.
Те ни изоставиха.
Къде отиваш?
Да си взема питие.
Ясно е какво искат.
Време е да уважаваме това.
Какво ви става бе хора?
Тези хора са нашите родители.
Наш дълг е да се грижим за тях.
и да се грижим за тях и да ги обичаме, каквото и да стане.
Като ги заключиш?
Какво правим?
В безопасност ли ги държим или ги държим като пленници, Люси?
Да, добре, тогава...
Тогава вече не знам как да ги обичам.
Може би точно сега...
Да ги обичаш е да ги пуснеш.
Да съберем малко дърво.
Мога да ни направя огън.
Какво?
Скъпа?
Хм?
Готови ли сте?
Почти сме там.
Трябва да тръгваме.
Децата ще се срещнат с нас за по едно питие преди това.
Да, скъпа, след малко.
Вървете сега.
Какво правиш, по дяволите?
Скъпа?
Трябва да тръгваме.
Знам, знам, съжалявам.
Не мога да си намеря обувките.
Ще отида да запаля колата.
Ще те чакам там.
Разбира се, че ще благодарят за сервитьорите.
Здравей.
Здравей, татко.
- Изглеждаш чудесно.
- Здравей.
- Браво.
Радвам се да те видя.
Здравей, мамо.
- Е, успяхме.
Малко закъснявате.
Не го слушай, току-що дойдохме.
Изглеждаш страхотно, мамо.
Благодаря.
Оливия.
Разбира се, Оливия.
Всички изглеждате...
Да ви донеса ли нещо за пиене?
- Да, благодаря.
- Вземи това през това време.
- Благодаря.
Скъпа, ще си взема едно уиски.
Добре, скъпа.
Какво има?
Колко глави сте смалили днес?
Наздраве.
Вълнуваш ли се?
Разбира се.
Това е любимата ми опера в целия свят.
Добре ли си?
Добре съм.
Трябва да се измъкна.
Добре ли си?
Трябва да се измъкна.
Елна.
Мамо?
Какво прави тя?
Къде е колата?
Ето го.
Елна!
Просто си върви!
Моля те, скъпа, не е нужно да го правиш.
Какво правиш?
- Не, отвори.
- Не, не, остави ме.
- Върви си, моля те.
Остави ме!
Върви си, върви си.
Махай се.
Мамка му!
Боже!
Добре ли сте?
Не мърдай, не мърдай.
Добре ли сте?
Да извикам ли линейка?
Добре съм.
Ще ми помогнеш ли да стана?
Добре, добре.
Много съжалявам.
Добре си, добре си.
Добре съм.
Госпожо, внимавай къде вървиш.
Добре съм, добре съм.
Добре дошла, Елна.
Това не е моята къща.
Сега това е твоята къща.
Скъпа.
Какво правиш тук?
Какво стана?
Видях го.
Какво?
Честността.
Скъпа, всичко е наред.
Всичко е наред.
Не, не е добре.
Изобщо не е наред.
Не се преструвай, че всичко е наред.
Целият ми живот...
децата ми.
всичко ми отне.
Ние се оженихме през 1976 г.
Купихме къща в Малмсбъри.
Люси дойде първа, а после и Оливия.
тогава Ралф.
Много ти харесаха тези деца.
И те също те обичаха.
Никога не сме виждали света.
но ние си създадохме своя.
И беше чудесно.
Скъпа, обичана си.
дълбоко, дълбоко.
и ще ти го напомням всеки ден.
Кой си ти?
Може би трябва да се върнем в огъня.
Ще ни стопли.
Хм?
Ела.
Ела, скъпа.
Добре.
Ще отида бързо до колата.
Видях бутилка вода.
Става ли?
Как се казваш?
Даниел.
Казвам се...
Просто стой там, става ли?
Стой там, веднага се връщам.
Върни се!
Ти, старче.
Не ни съди.
Току-що ни хванаха с оръжие.
Много драматизира.
Беше само майка ни.
Знаеш го, нали?
Това ужасно, несправедливо, прецакано нещо...
се случи на всички ни.
и все пак никога не съм се чувствала по-сама.
Защото мислиш, че скръбта трябва да е отборен спорт.
Ние не сме екип, ние сме семейство, Лив.
и мисля, че е безопасно да се каже, че напълно се разпадаме.
Мисля, че при тези обстоятелства, повечето хора биха го направили.
Стига, моля те.
Това е толкова скучно.
По-малко приказки, повече танци.
И двамата.
- Не ми се танцува.
Добре, започваме.
Лив иска да танцува.
Боже мой!
Мамо?
Чакай.
Мамо?
Добре.
Добре, просто го пусни.
Да, Лив.
Съжалявам.
Всичко е наред.
Съжалявам.
Съжалявам за майка ти, скъпа.
Аз изгубих моя през 2018 г.
Все още се натъквам на нея всеки ден.
Искаш ли една глътка?
Добре.
Прав си.
Тази болка...
това е цялата останало любов...
не трябва да давате.
Не се вкочани.
Ало?
Здравей.
Кой си ти?
Коя е майка ти?
Ела с мен.
Ела с мен, скъпа.
Ето, сега си мой.
Да те покрием.
Хайде, скъпа.
Хайде.
Коя е майка ти?
Какво?
Кой?
Хайде, скъпа.
Здравей.
Какво има?
Боже мой, татко, добре ли си?
Добре съм.
Татко?
Трябва да отида при майка ти.
- Тя е навън, съвсем сама.
- Татко, къде?
Къде отиваш?
Татко.
Хайде.
- Хайде, да вървим.
Татко.
Кървиш, добре ли си?
Какво ти е на главата?
Ще закъснеем.
Върви се присъедини към тях, Елна.
Да.
Елна!
Чакай, ето я.
- Елна!
Мамо, почакай!
- Здравейте, госпожо.
Ако нямаш нищо против, моля те, не минавай край скалата.
На път сме да влезем.
Това е сватба.
Знам, моя е.
Чакай, чакай.
- Елна!
Елна!
Хм...
Госпожо, мисля, че сте се изгубила.
Не, изобщо.
Тук съм, за да се оженя.
Съжалявам, съжалявам, съжалявам.
Младоженецът ще е тук всеки път, когато...
Добре, добре.
Хайде, побързай, закъсняваш.
Побързай, Дан, хайде.
Да.
Добре, значи...
Много съжаляваме.
Това е майка ни и...
И си мисли, че това е нейната сватба.
Елна, а аз съм Даниел.
И наистина искаме да се оженим, моля.
Ще отидем да я вземем, става ли?
Не, всичко е наред.
Дай на майка си момента, ще изчакаме.
Благодаря.
Добре...
Скъпи влюбени, смяна на плановете.
Първо ще честваме съюза на тази двойка.
Елна и Даниел.
Докато сте тук един срещу друг,
обещаваме ли да се обичаме и да се грижим един за друг...
от болест и здраве.
през всички радости и предизвикателства, които живота може да донесе?
Да.
Да, да.
Тогава това е моята пълна чест.
да ви обявим за съпруг и съпруга.
Благодаря.
Благодаря ви, благодаря ви, благодаря ви.
Не се тревожи.
Вие сте такива специални деца.
И начина, по който се грижихте за майка си...
Забрави за нас.
Имахме прекрасен живот.
Сега зависи от теб...
да излезете и да създадете прекрасен живот за себе си.
Бъдете щастливи.
Обещавам?
Скъпа.
Ела да се сбогуваш.
Отиват ли някъде?
Не, ние ще отидем.
- Да, ела.
Благодаря.
Благодаря ви, че дойдохте на сватбата ни.
Ти си толкова специален млад мъж.
А ти, красавице, благодаря ти, благодаря ти, благодаря ти.
Наистина ни помогна.
Радвам се, че се запознахме.
Надявам се да се видим някой ден.
Довиждане.
Пазете се.
Отиваме на голямо приключение.
Не знам кога ще се върнем, но се надявам да не е твърде дълго.
Мама никога няма да те забрави.
Довиждане, скъпи.
Пазете се един друг.
Довиждане.
Мама те обича.
Чао!
- Обичаме ви! - Бъдете добри, деца.
Мама те обича.
Мама много те обича.
Мама те обича.
Обичаме те, обичаме те, обичаме те.
Обичаме те, обичаме те.
Обичаме те.
Обичаме те!